238 
Schmidt har nemlig hjembragt en Raja fyllae, fanget Forsom- 
meren 1904. SV. for Færøerne. (paa 619 15' N.B. 9? 35' V. L.), i 
en Dybde af 900 Meter. 
Den hidtil kendte Udbredelse af Raja fyllae er altsaa føl- 
gende: den sydlige Del af Davis- og Danmarks Strædet, den syd- 
vestlige Del af Færø Plateauet, den dybe Del af Skagerak, den 
vestlige Del af Barents Havet, Beeren Ejland—Spitsbergen Platéauet 
og Bankerne udfor Vest-Spitsbergen. 
Jeg antager derfor, at denne Rokkes Udbredelse strækker sig 
fra Davis Strædet!) langs den submarine Grønland-Island-Færø- 
Shetland Ryg over til det vestlige Norge, derfra gennem det vest- 
lige Barents Hav op til Beeren Eiland Plateauet og Bankerne 
udfor Vest-Spitsbergen. Endnu er der Lakuner, men de ville nok 
blive udfyldte. 
Et Spørgsmaal staar endnu tilbage: Er Stammen i det dybe 
Skagerak en for dette Farvand særegen Varietet, eller forekommer 
den ogsaa andetsteds? Jeg har i det foregaaende udførlig paavist, 
at Skageraksformen . baade som Yngre og som Ældre i Henseende 
til Tornvæbningen frembyder visse Afvigelser fra den typiske Raja 
Fyllae, saaledes som jeg kender den fra det sydlige Grønland. Hvad 
det mig foreliggende kun 194 Mm. lange Eksemplar fra den syd- 
vestlige Del af Færø Plateauet angaar, da kan jeg oplyse, at det 
ved den forholdsvis grove Beskaffenhed af Smaatornene paa det 
nøjeste slutter sig til den grønlandske Form. Varieteten lipacantha 
kender jeg kun fra Skagerak, men samtidig maa jeg betone, at 
jeg ikke har set noget Eksemplar fra Artens øvrige Udbredelses- 
omraade. Spørgsmaalet er altsaa aabent. 
1) Muligvis fra det østlige Nord-Amerika, men jeg mangler Materiale til 
at bedømme, hvorvidt nogen af de derfra beskrevne, talrige Raja- 
Arter er identisk med BR. fyllae. 
28,—6.—05. 
