249 
over Fjorden. Det fremkaldte en Susen som af en Stormvind. Et 
Par Minutter efter kom de igjen tilbage i næsten lydløs Flugt 
og satte sig paa Redepladsen, uden at en eneste Fugl lod sin 
Stemme høre. 
Splitternen foretrækker i Modsætning til Dvergmaagen at bo 
paåa Øens tørreste Steder; men den bygger jo ej heller Rede, den 
laver blot en Fordybning dér, hvor den vil lægge sine to—tre Æg. 
Findes der større Mængder af fra Vinteren sammenskyllede og til 
en jevn og fast Masse sammenfiltrede Plantedele (Flodvrag), da 
vælger den en saadan Plads til sin Koloni. Den begynder paa det 
højeste Sted, og Kolonien, der er saa tæt, at der knapt er en Fod 
imellem to Naboreder, udbreder sig til alle Sider, hvor Forholdene 
tillade det. Er der en anden Fuglerede ivejen, blive dens Æg uden 
Skaansel hakkede itu.  Splitternen taaler ikke Fremmede i sin 
Midte, og det nytter ikke, at den betrængte gjør Modstand; thi da 
opstaar et øredøvende Skrig, under hvilket Hundreder Terner stimle 
sammen for med deres spidse Næb at jage Fjenden paa Porten. 
Paa det ene af Terne-Billederne ses i Forgrunden et- Par Hætte- E 
maager, hvis Æg ligge ituhakkede, og man ser en Terne, som har 
bemægtiget sig Pladsen og med gabende Næb truer ad Maagerne, 
der endnu ikke godt kunne slaa den bortrøvede Rede af Hovedet. 
Det gaar hverken Ænder eller Skalleslugere bedre; ere Æggene for 
stærke at hakke itu, blive de traadte ned, og Pladsen paa bedste 
Maade anvendt til Ternereder. 
Det var efter at have set Hr. mag. sc. Herluf Winges Billeder 
af Fuglene paa Klægbanken at jeg fik Interesse for at fotografere 
Fugle, og det var da ogsaa ham, der foraarsagede, at medfølgende 
Billeder saa Offentligheden, idet han velvillig tilbød at lade dem 
gjengive som Lystryk, hvorfor jeg herved bringer ham min Tak. 
Til hans Aarsberetninger om danske Fugle har jeg tidligere givet 
Meddelelser om Dvergmaagen ved Ringkjøbing og Rødby. 
Samtidig vil jeg benytte Lejligheden til at takke Hs. Excellence 
Landbrugsminister Ole Hansen for den mig til Undersøgelsen givne 
Tilladelse. 
12.—10.—1905. 
