DE EGER EET: 
31 
opmærksom paa, at mine Undersøgelser naturligvis i høj Grad 
trænge til at kompletteres, idet de egentlig kun have vist een af 
de Faktorer, der betinge Dyrenes Trivsel paa de forskellige Loka- 
liteter, nemlig Vandets højere eller lavere Varmegrad; ganske vist 
mener jeg, at det er den principale Faktor, men utvivlsomt spiller 
f. Eks. Vandets Ilt- og Kulsyreholdighed (de zoochlorelfyldte Former!), 
dets Indhold af Forraadnelsesprodukter 0. l. en ikke ringe Rolle. 
Det maa være en senere Undersøgelse forbeholdt at belyse disse 
Sider af Sagen; navnlig maa jeg her anbefale Turbellarierne til 
Fysiologernes Bevaagenhed, deres fine Reageren paa ydre Faktorer, 
især af kemisk Art, gøre dem sikkert skikkede til Hjælpere ved 
Løsningen af mangt et Problem i vore ferske Vandes Biologi. 
Il Subitan- og Hvileæg. (Sommer- og Vinteræg.) 
Hos en Del Eumesostominer, især Former, der høre til Meso- 
stomidernes Gruppe, findes en dobbelt Ægform; dels smaa, blomme- 
fattige og tyndskallede Subitanæg, dels større, blommerige og tyk- 
skallede Hvileæg. Forekomsten af de to Ægformer staar i nær 
Sammenhæng med de to Faunaer, jeg har beskrevet i det fore- 
gaaende Kapitel, idet de smaa, tyndskallede Subitanæg ere at be- 
tragte som en Tilpasningsejendommelighed, der er særegen for visse 
af Søfaunaens Arter. De spredte og stærkt varierende Iagttagelser, 
der ere gjorte herover navnlig af Schneider (1873), Hallez 
(1879) og Fuhrmann (1894), ere samlede og omtalte i Bres- 
slaus, nylig udkomne Arbejde ,,Die Sommer- und Wintereier der 
Rhabdocølen des siiszenWassers und ihre biologische Bedeutung” (1903), 
til hvilket jeg derfor henviser!) og nøjes med at referere Forfatterens 
1) Et enkelt Arbejde maa jeg dog omtale, dels da det er dansk, dels 
ikke kendt af Bresslau, nemlig Wesenberg-Lund: «Biologiske 
Undersøgelser over Fendere se (1895). Blandt flere gode 
Iagttagelser rummer dette nogle mindre rigtige om rhabdocøle Tur- 
bellarier. W, L. mener, at de fleste rhabdocøle Turbellarier over- 
vintre krybende paa Vandplanternes Grene, kun enkelte, Mesostoma 
Ehrenbergii, Mesostoma lingua, Mesostoma tetragonum og pro- 
ductum, danne en Undtagelse må at producere Hvileæg. Hvileæg 
skulde ifølge Forfatteren kun være efterviste hos disse fire—fem? 
