42 
op mod Rygsiden, bøjer til venstre og nedad (Tab. I. Fig.1—6); et Bil- 
lede som Graffs Længdesnit (1891. Tab. 9. fig. 5) kan altsaa nor- 
malt aldrig forekomme, men kun opstaa ved en af de Forskydninger, 
Fikseringen af og til kan frembringe (muligvis har G. — det lader 
i alt Fald Skildringen af Forholdet i det nye Arbejde (1904) for- 
mode — betragtet de normale Forhold som Forskydninger i Smag 
med de, han beskriver for Bursa seminalis og Vagina; denne Mu- 
lighed udelukkes imidlertid af den Konstans, hvormed det af mig 
beskrevne Leje forefindes). 
I Penissækken munde Kornsekretets Kirtler og Testiklerne, 
den fungerer altsaa paa samme Tid som Vesicula seminalis og 
granulorum. 
Testiklerne munde bagtil uden særligt Vas deferens ind i Pe- 
nissækken, man kan se Spermatozorer i alle Dannelsesstadier helt 
ned til Indmundingsstedet. 
De accessoriske Kirtler omgive Atrium genitale og indmunde, 
hvor dette gaar over i Vagina; paa Snit kan man ofte se Sekretet 
ligge i Atriums øvre Del, det bestaar af usædvanlig store Granula, 
der ere svagt eosinophile (Tab. I. Fig. 4,5 og 10). Cellerne, de 
stamme fra, indeholde ofte kun et enkelt Granulum ad Gangen, 
og jeg kan ikke værge mig mod den Tanke, at Graff i sin Be- 
skrivelse og Figur (1891. p. 58. Tab. 9. fig. 3 og 4) har taget 
Vacuole med Granula for Kærne; han skriver nemlig, at Kirtlerne 
»Sich — durch die Gråsze ihren stark granulirten Plasmaleibes 
und ihre ein Kernkårperchen einschliesenden groszen, hellen, 
ovalen Kerne kennzeichnen"'; thi det store Granulum, større end 
Kærnen, kan han ikke have undgaaet at se, og det mangler 
ganske i Figuren. 
Otocelis rubropunctata blev, indtil Gamble (1893) efterviste 
den ved Englands Kyst, antaget for at være en ren Middelhavs- 
form; det har nu vist sig, at dens Udbredelse er betydelig større, 
idet det dels er lykkedes Graff (1904) at paavise den ved Se- 
wastopol, dels mig at finde den i ret stort Antal ved Frederikshavn 
