46 
nærmere Overfladen; de ere afrundede og farves ofte kraftigt. 
Cuticula manglér hos denne Form som hos andre Acøler; den 
dobbelte Søm, man ser, viser sig ved stærk Forstørrelse at være 
dannet af de farvede Ciliefodstykker og Bulbi (Tab. I. Fig. 21). 
Hudmuskelsækken er, til Trods for at Dyret hører til de 
træge Former, der aldrig svømme frit omkring, usædvanlig stærkt 
udviklet; foruden et Ring- og Længdemuskellag findes der en 
kraftig Randmuskel. Dannelser som denne ere kendte hos Con- 
voluta sordida, hvor Graff har beskrevet den, liggende lateralt i 
Dyret som to Forstærkninger af Længdemuskulaturen (1891. p. 
6—7). 
Hos Convoluta flavibaccillum ere de to forenede for- og bagtil, 
saa at de danne en kraftig Muskelring, liggende lidt under Dyrets 
horisontale Midtplan; fortil ligger den presset tæt op ad Hjærnen og har 
sandsynligvis foranlediget Graffs Bemærkning (1891. p. 60) om, 
at Hjærnen hos denne Art træder særlig skarpt frem i Totalpræ- 
parater. Bagtil ender den kort bag den hanlige Kønsaabning (se 
Tab. I. Fig. 11—15 og 20); ved sin Kontraktion fremkalder den 
de to Randflige hos unge Dyr. ; 
De eencellede Hudkirtler ere mægtigt udviklede, stærkest i 
Forenden, hvor de, som Graff har set, danne et tydeligt Frontal- 
organ, udmundende dorsalt for Ringmusklen (Tab. I. Fig. 20), 
mindre stærkt, men dog stadig i stort Antal, findes de paa Ryg- 
og Bugside. 
Hos Convoluta convoluta, hvis Overensstemmelse i denne 
Henseende med Convoluta flavibaccillum jeg maa fremhæve, have 
Hudkirtlerne faaet en Tydning (Graff 1891. p.7), der er saa 
afvigende fra de virkelige Forhold, at en Genfremstilling heraf 
nødvendiggøres; det viser sig nemlig, at de i Virkelig- 
heden udgøre baade Hudkirtlerne og det ,Blasiges 
Gewebe des peripherischen Parenchym", som G. be- 
Skriver (189 16. Tab VEL fig 1 og 2) 
” Disse ,,Hudkirtler" svare saa nogenlunde til Kirtelhalsene 
