49 
Mundinger. Deres Indhold er forskelligt efter Cellens Sekretions- 
phase; i Begyndelsen af denne er det grovkornet og farves stærkt 
af Slimfarvemidler; senere, naar Sekretionen er i Gang, forsvinde 
de enkelte Korn, og Indholdet er da en grov blæret, strukturløs 
Masse, der giver stærk Mucinreaktion (Tab. I. Fig. 21 hk II aog b). 
Pharynx er som hos Convoluta convoluta (Graff 1891. 
p. 14), kun ikke slet saa kraftigt; det fører ind i Parenchymet, 
der i Bygning slutter sig til Convoluta convoluta's (uaturligvis 
med Undtagelse af den nylignævnte periphere Del); det synes 
maaske noget kompaktere og indeholder flere aktive Phagocyter; 
det sidste rimeligvis dog kun som en Følge af den gode Ernæ- 
ringstilstand, hvori mine Individer vare. 
Ogsaa Nervesystemet slutter sig .i Bygning nær til den nævnte 
Form; man ser tydeligt det forreste ventrale Plexus, der gennem 
de to Commissurer staa i Forbindelse med den egentlige Hjærne; 
der dannes herved en ringformet Aabning, gennem hvilken Frontal- 
organets Kirtler strække sig. 
Selve Hjærnen kan afvige ved af og til at vise en Gennem- 
brydning i det tynde Loft over Otolithen; en saadan Perforation 
kan altsaa findes hos Acøler, hvad Graff (1891. p. 30) bestemt 
benægter (Tab.I. Fig. 18 og 20). 
Set ovenfra har Hjærnen nærmest Timeglasform ; fra det ind- 
snørede Parti udspringe de korte, kraftige Nerver, hvori Otolithen 
ligger indesluttet; til Tider er den presset saa. stærkt op mod 
Hjærnens Underflade, at det paa Fladesnit ganske ser ud, som laa 
den i denne. 
Fra Hjærnen og det forreste Plexus udgaar der Nerver 
som hos Convoluta convoluta; det lykkedes mig dog ikke at 
paavise det midterste ventrale Par, der skulde danne Svælg- 
ringen. 
Otolithkapslen er svagt nyreformet, med den indbugtede Side 
vendende opad; i den øvre Del af Kapslen kan altid eftervises to 
Celler med ovale Kærner. Selve Otolithen er dannet af en enkelt 
4 REE 
Vidensk. Meddel. fra den naturh. Foren. 1906. 
