84 
21. Rhynchomesostoma rostratum. Miller 1774. 
Tab. Fig. 13. 
Graff 1882. Di Plessis 1884. Braun 1885. Zacharias 1386. 
Sekera 1892. Fuhrmann 1894. Volz 1901. Dorner 1902. 
Habitusfigur: Ser 1844, Tab. II. ge 26; Graff 1882. 
Bb. VI fig.8 og 
Ganske mod Brauns og Dorners Antagelse ") forekommer 
Ehynchomesostoma rostratum i stor Mængde her i Landet. Stør- 
relsen varierer en Del; det synes dog, "som om Individerne kunne 
sondres i to Størrelsesvarieteter: en påa 4—5rm der kun sjældent 
træffes, men da i Antal, og en paa 2,5—3mm som er den alminde- 
ligste. 
De ejendommelige Epithelforhold ere beskrevne af Luther; 
et enkelt Punkt skal jeg dog omtale lidt nærmere, da vor Opfat- 
telse deraf ikke ganske er den samme. 
Kropepitheliet er overalt fyldt med store Vacuoler (Tab ILL. 
Fig. 13); i disse saa Luther ganske enkelte afrundede, eosinophile 
Legemer, der rigtigt opfattedes som Rhabditer (1904. pag. 159). 
Lidt længere fremme nævner. han de tre Sorter Stave, som ifølge 
Graff (1882) findes i Dyret, og bemærker, at han har genfundet 
"de to, men ,,den dritten Typus habe ich nicht wiederfinden konnen; 
mit den oben beschriebenen Rhabditen stimmt weder Form noch 
Gråsze ueberein", Min Undersøgelse har imidlertid vist mig, at 
den ,, tredje Sort" maa være af en noget anden kemisk Beskaf- 
fenhed, idet den deformeres eller delvig opløses af Sublimat og 
Alkohol, og at det netop er denne, der efterlader sig de sørgelige 
Rester i Kropepitheliets Vacuoler (Tab. III. Fig. 13). Det er der- 
male Rhabditer, der dannes af Epitheliets Celler, og som normalt 
ikke udstødes, men fylde Epitheliets Vacuoler og her rimeligvis 
fungerer som en Art Hudstøttevæv. 
Som allerede nævnt er Dyret en udpræget Pytform; det er 
1) Dorner skriver nemlig: «Dieses hiibsches Tierchen …. fand ich nur 
zweimal ... so dass ich die Beobachtung Brauns nur bestitigen kann, 
das diese Art i Je weiter nach Norden, desto seltener wird.» Endvidere 
har Lei (1879) taget den i Grønland. 
