86 
hat, dasz ich das Vorkommen meherer grinen und blinden Meso- 
stomeen bei Dorpat zu spåt erkannte" (1885. pag. 58). 
Typhloplana viridata kan først betragtes som fastslaaet Art 
(eller, som jeg mener, Del af en Art) efter Fuhrmanns ÅAr- 
bejde 1894, hvor den er tilstrækkelig sigtet fra Bunken af grønne, 
blinde Rhabdocøler, til at en sikker Genkendelse er mulig. Af 
Bunken. har Fuhrmann udskilt endnu en ,,Art" og beskrevet 
… den under Navnet Mesostoma minimum (nu Typhloplana minima, 
Luther); ,,Arten" er senere-genfundet af Dorner og Luther. 
Den sidstnævnte Autor er dog saa forsigtig at slutte sin Beskri- 
velse med følgende Bemærkning: ,,Es scheint mir nicht ganz aus- 
geschlossen zu sein, das die beiden in Rede stehenden Formen 
(T. viridata og minima) einer einzigen Spezies angehåren" (1904 
pag. 174). 
Ser man nu lidt paa de Forskelligheder, der ere bestemmende 
for Artsadskillelsen, saa er de ifølge Luther") følgende: 
I. Typhloplana minima. | II. Typhloplana viridata. 
Længde: 0,7—]mm Længde: 1rm eller lidt mere. 
Blommestokkene smaa. Blommestokkene store. 
Enkelt Uterus? Dobbelte Uteri. 
Testiklerne ligge lige bag Pharynx.  Testiklerne ligge paa begge Sider 
j ad Par. 
Forskellighederne ere, som man vil se, ikke store og bestaa 
i Forhold, der alle kunne variere, og som, da Luther af den 
første Form kun har haft Individer med Subitanæg, af den sidste 
kun-med Hvileæg, netop variere, ganske som det ses paa Sam- 
menstillingen, naar. Typhloplana minima" opfattes som Foraarsform 
og Typhloplana viridata dels som Generationen, der kommer af 
Subitanæggene, dels som de ældre Foraarsdyr med Hvileæg. 
Eksempelvis henviser jeg tilBresslau (1903), der tydeligt godtgør, 
1) Jeg hår vålgt Luthers Fremstilling, dels fordi den er den nyeste, 
dels: fordi den bedst stemmer overens med mine egne elser. 
