90 
saadanne spredte rundt i Kroppen, især omkring Mund- og Køns- 
aabning. 
1902. pag. 25 skriver Dorner: » Das Gehirn erinnert in seinem 
Bau sehr an die von Diplopenis intermedius (Volz), indem auch 
hier die abgehenden Nervenstrånge einen Ring bilden, welchen von 
den Rhabditenstraszen ") passiert werden." Dette er urigtigt; Rham- 
niterne ligge ganske vist pressede op mod Hjærnens Underside, 
men nogen Gennembrydning af Nerverøddernes Gangliebelægning 
finder ikke Sted. 
Fra Hjærnen kunde jeg forfølge tre Nervepar, et ventralt, der 
løber bagud og danner en Kommisur bag Pharynx, et dorsalt, 
der strækker sig forud og straks opløses i fine Bundter, og et 
lateralt, hvor jeg dog kun saa Udspringet uden at kunne følge det 
videre Forløb. 
Den nedre Del af Atrium genitale er delt i to Partier, et 
"øvre med stærkt affladet Epithel, afgrænset mod Atrium copulato- 
rium ved en Muskelsphinkter (i dette Afsnit munde Uteri og Ductus 
communis), samt et nedre med et højt, til Tider stærkt blæret 
Epithel; det er afgrænset mod det øvre af en tynd, i Midten per- 
foreret Membran (Tab. IIL. Fig. 17). De øvrige Bygningsforhold 
passe ganske med Luthers Beskrivelse. 
Castrada armata findes ikke sjældent i vore Søer og Damme. 
Ganske dominerende var den i Carlssø ved Hillerød 1—7—03. 
Endvidere har jeg Dyret fra Kildesøen i Dyrehaven 13—5—04. 
Arresø '25—5—04. Furesø 30—5-—04. 
"1 ed ir lnge viridis. Volz 1898, 1901. 
Dorner 1902. Luther 
HabiU GE: Volz 1901. Tab. X. fig..4. 
Individerne have en Maximallængde af 1m==. de staa altsaa 
mellem Volz' og Luthers i Størrelse. 
Jeg har kun. faa Bemærkninger at gøre til de tidligere 
1) Nu altsaa Rhåmnitenstraszen. 
