106 
Den ventrale Hudblindsæk beskrives af Braun og Fuhrmann 
som Y-formet, og Fuhrmann støtter herpaa en Hypothese om, 
at den skulde være homolog med Lugtegruberne hos Stenosto- 
miderne; ja, Forfatteren angiver endog at have set en særlig Nerve 
fra Hjærnen til Hudblindsækken; Dorner bekræfter denne Med- 
delelse. 
Antagelsen er imidlertid ikke saa sikker, som man skulde tro; 
Luther kunde trods indgaaende Undersøgelser ingen Lighed finde 
med Stenostomidernes Sansegruber, da han hverken kunde eftervise 
Sanseceller deri eller en tilførende Nerve; snarere mener han, at 
Blindsækken er en Kirteludførselsgang, og han paaviser en Mængde 
eencellede Kirtler lejrede omkring den. 
Denne sidste Opfattelse maa jeg fuldstændig slutte mig til; 
Kirtlerne ere til Stede og Nerven mangler; hertil, kommer at 
Blindsækken kan have flere end to Grene, saa at Y-formen ikke er 
konstant og derved mister sin Betydning -som Bevis for Dannelsens 
oprindelige Dobbelthed. 
Min væsentligste Indvending mod de tidligere Undersøgelser 
gælder Fuhrmanns Fremstilling af Parringen. Om denne skriver 
han (1894. pag. 255) ,,Die Thiere liegen dabei in stumpfen Winkel 
gekreutzt tieber einander'....%, Stillingen skulde altsaa omtrent 
være som hos Opistoma pallidum (Tekstfigur 21), saafremt da, 
hvad for Resten ikke fremgaar af den citerede Sætning, Vinklen 
regnes mellem Dyrenes Forender. Er dette Tilfældet, er Iagt- 
tagelsen urigtig; i alle de Parringer, jeg saa (ca. 40), laa Dyrene, 
som Tekstfigurerne 13 og 14 vise, enten krydsede, saa at For- 
enderne dannede en spids Vinkel, eller, naar Parringen foregik lige 
under Vandoverfladen, med Forkroppene vandret og Bagkroppene 
lodret med Bugfladerne mod hinanden. 
Parringen foregaar om Natten eller i kunstigt Mørke, men 
kan ofte fremkaldes hurtigt og i fuldt Dagslys, naar Individer fra 
to forskellige Lokaliteter sættes i samme Skaal; den foretages før 
den første Subitanægdannelse, under denne og efter dens Afslut- 
ning gentagne Gange; jeg har saaledes iagttaget den hos Individer, 
