3 
kun Sted om Vinteren eller i det tidlige Foraar og da. kun i ringe 
Grad. Den øvrige Del af Aaret foregaar Formeringen ad ukønnet Vej. 
Disse Egenskaber tilsammen karakteriserer Dyret som en utvivl- 
som Reminiscens fra Yoldia- og den første Del af Ancylustidens 
Fauna paa Steder, hvor et varmere Klima nu til Dags har umulig- 
gjort dets almindelige Udbredelse i rindende Vand, og hvor det kun 
findes i Tilflugtssteder, hvor Vandet har en fra Omgivelserne af- 
vigende, lavere Temperatur. 
Planaria alpinas Udbredelse over Europa kan skitseres paa 
følgende Maade"). 
I præglacial Tid. levede Arten rimeligvis jævnt udbredt over 
Europa; da den store Nedisning indtraf, blev den efterhaanden 
trængt tilbage af Isen og levede under Istiden kun i det sydlige 
Europas isfrie Dalstrøg. Ved Istidens Ophør — i Afsmeltningstiden 
— har Planaria alpina saa fulgt Isranden, bredende sig ud over 
hele Fastlandet, og har sikkert under Yoldiatidens for den saa 
gunstige Klima hørt til Vesteuropas almindeligste Dyreformer; de 
senere i Ancylustidens sidste Del og i Littorinatiden indtrædende 
Temperaturforhøjelser, samt Indvandringen af andre Triclader i 
rindende Vand (Polycelis cornuta og Planaria gonocephala; se nær- 
mere herom hos Voigt) har saa derpaa udryddet den overalt, hvor 
den ikke kunde tage sin Tilflugt til kolde Bække og Kilder — ja 
endog subterrant —, og i Tidens Løb er derved den nuværende, 
pletvise Forekomst. opstaaet. 
Tager man Dyrets kendte nuværende Udbredelse i Betragtning, 
saa var det at vente, at det ogsaa maatte findes her i Landet påa 
Steder, der. bød det tilstrækkelig gunstige Levevilkaar — væsentlig 
altsaa i kolde Kilder og deres Afløb; Vejen over Danmark var 
nemlig den eneste, det kunde følge under Udbredelsen til Norge, 
paa en Tid, hvor Klimaet overhovedet gjorde en saadan Vandring 
mulig ?) 
1) Fyldigere vil man finde dette omtalt hos Voigt og Thienemann. 
?) For at kunne brede sig til Vestnorge, hvor Dyret blev fundet af 
i kg : 
