10 
Cetotherium er den jordfundne Slægt, der først er udskilt fra 
Balænoptera. Den er i 1843 opstillet af Brandt, væsenligst efter 
en Hjernekasse funden paa Halvøen Taman ved det Assovske Hav 
i Lag, der regnes for miocæne; Stykket var allerede i 1835 omtalt 
af Rathke som tilhørende en Slægtning af de nulevende Balæ- 
nopterer; bedst er det gjort kjendt ved Brandt's Afhandling: 
Untersuchungen iber die fossilen und subfossilen Cetaceen Europa's, 
i Mémoires de 1'Acad. Imp. des Sciences de St. Pétersbourg, VII. 
sér., tom. XX, Nr. 1, 1873 (med Tavler), hvor mange andre 
Levninger af samme Slægt omtales. Foruden C. rathkei, den 
typiske Art, henførte Brandt til Slægten flere andre jordfundne 
Hvaler fra Syd-Rusland, som han kaldte C. klinderi, C. helmersenii, 
C. mayeri og C. priscum (Eichw.), et Par tvivlsomme Arter, C. 
pusillum Nordm. og C. incertum Brandt, og desuden, om end i 
forskjellige Underslægter, næsten alle paa hans Tid kjendte jord- 
fundne Balænopteriner fra det øvrige Europa. Til Cetotherium, 
taget i omfattende Betydning, henførte Cope en Række Arter, 
som han har opstillet efter Dele af Hval-Skeletter fra miocæne Lag 
i Nord-Amerika: C. leptocentrum, C. cephalus, C. pusillum (Cope 
nec. Nordm.), C. polyporum, C. megalophysum, C. crassangulum 
(Proceed. Acad. Nat. Sc. Philadelphia, 1867, p. 147—150, 1868, 
p. 191—192, 1869, p. 10—11; American Naturalist, vol. XXIV, 
1890, p. 6012—614, pl. XXII; Proceed. Amer, Philos. Soc., vol. 
XI, 1871, p. 285—286, vol. XXXIV, 1895, p. 145—151, pl. VI, 
vol. XXXV, 1896, pl. XI, XII). Til samme Slægt regner Ly- 
dekker (Cetacean Skulls from Patagonia; Anales del Museo de 
La Plata, Paleontologia Argentina, tom. II, 1893, p. 2—4, pl. I) 
en Art, C. moreni, opstillet efter en Hovedskal fra tertiære Lag i 
Patagonien. Af Brandt's Beskrivelse og Billeder (1. c., pl. I—II) 
fremgaar, at Cetotherium rathkei i de væsenligste Træk ligner 
Balænoptera, men staar paa et oprindeligere Trin; i Hovedskallen 
afviger den fra Balænoptera især i følgende: Supraoccipitale er i 
mindre Grad skjoldformet udbredt, saa at det ikke dækker som 
Tag over den bageste Del af Tindinggruben; fortil ender det spidst, 
| 
| 
