il us sees 
25 
Hjernekassen stor Lighed med Odderup-Hvalen, men er betydelig 
større, har længere Pars mastoidea, og paa Underranden af Ex- 
occipitale bag Trommebenet findes en dyb Grube. M. siphunculus, 
der kun kjendes efter Underkjæber, kan ikke sammenholdes med 
den danske Hval, og om dens Forhold til de forskjellige amerikanske 
Balænopteriner, hvis Underkjæber ikke kjendes, er det heller ikke 
muligt at dømme. I Trommebenet har M. agvitanicus en ikke 
ringe Lighed med Odderup-Hvalen, der dog har Knoglens Inderrand 
endnu sværere, Hos den afbildede MM. hungaricus ere Hjerne- 
kassens Egenskaber saa utydelige, at den ikke kan bruges til 
Sammenligning med den danske. 
Isocetus er opstillet af Van Beneden (Bull. Acad. Roy. 
Belgique, 2. sér., tom. L, 1880, p. 24—25) efter jordfundne 
Knogler fra Antwerpens Omegn; men næsten intet siges om dem. 
Til Slægten regnes kun én Art, I. depauwii, Nærmere Beskrivelse 
og Billeder har Van Beneden senere givet (Ossem. foss. d'Anvers, 
5. part., I. c., tom. XIII, 1886, Text & Atlas), men saa godt som 
ingen Oplysning om Forskjellen fra Plesiocetus eller andre nær- 
staaende Slægter. Det skjønnes ikke, at der kan være Grund til 
at skjelne den fra Plesiocetus. — Til Sammenligning med Odderup- 
Hvalen haves kun Trommebenet, der er meget smallere og mere 
skarpkantet end hos den danske Art. 
Pachycetus er opstillet af Van Beneden (Sur quelques osse- 
ments de Cétacés fossiles, recueillis dans des couches phosphatées 
entre V'Elbe et le Weser; Bull. Acad. Roy. Belgique, 3. sér., tom. 6, 
1883, p. 27—33) efter fire mangelfulde Hvirvler og to Stumper 
af Ribben, som han fordeler til to Arter, en større og en mindre, 
P. robustus og P. humilis. Slægten henføres: til Bardehvalerne, 
men med Usikkerhed. Efter det foreliggende er der ingen Mulighed 
for at dømme om den. 
Siphonocetus er opstillet af Cope (Proceed. Amer. Philos Soc. 
vol. XXXIV, 1895, p. 139—141, pl. VI, fig. 3—5) efter Stykker 
af Underkjæber. fra Nord-Amerika, fra Miocæn, henførte til tre 
Arter, &. expansus, S. clarkianus og 8. priscus. Hovedskallen 
