73 
Alca impennis, Gejrfugl. Et Stykke af en Pande, forreste 
Ende af en Underkjæbe, en højre Overarm uden nedre Ende, Midt- 
stykke af et højre Skinneben. 
Fratercula arctica Lunde. Nedre Ende af en Overarm, 2 
Spoleben, 2 Albueben, et Laarben, et Skinneben. 
Phalacrocorax carbo, Skarv. Midtstykke af en Overarm, et 
Ravnenæbsben, Stykke af et Skulderblad, forreste Del af et Brystben. 
Canis lagopus Fjeldræv. Kjæbestykker og Tænder af mindst 
5 voxne og 1 Unge, Midtstykke af en Overarm, Stump af et 
Albueben, et Mellemfodsben. 
Phoca vitulina, Spettet Sæl. Stykker af Spoleben og Albue- 
ben, et Taaled. En Ryghvirvel og et Stykke af et Skulderblad 
vist af samme Art. 
Paa en stor Del af Knoglerne, baade af Fiske, Fugle og af 
Sæl, findes Mærker af Gnav af Rovdyr, sikkert Ræve, saaledes og- 
Saa paa mindst to af Gejrfugle-Knoglerne, Undernæbet og Overarmen. 
Paa Ræveknoglerne derimod kan der neppe paavises Spor af Gnav, 
skjønt ogsaa de fleste af dem i gammel Tid, paa en eller anden 
Maade, ere sønderbrudte. Hele Knogle-Samlingen maa utvivlsomt 
være Indholdet af gamle sammenfaldne Rævegrave.” 
Bortset fra den uddøde Art Gejrfuglen forekommer alle de 
nævnte Arter endnu levende ved Hunafléi. 
Da nu, som Hr. Winge paapeger, flere af Knoglerne viser 
tydelige Mærker af at være gnavede, sandsynligvis af Ræve, bliver 
det meget tvivlsomt, om Skallerne paa dette Sted er direkte afsatte 
af Havet; det er jo tænkeligt at Skallerne i det mindste tildels er 
flyttede derhen i Maverne paa Fugle og Fiske, som Ræven har 
bragt derop fra Stranden. Men da Skallerne her findes i marint 
Sand og Grus langt nedenfor de øverste marine Grænser, er det 
ogsaa muligt, at Skallaget her er en marin Aflejring, hvori Ræven 
langt senere har indrettet sig en Bolig. — For Tiden er det ikke 
muligt at afgøre dette, men hvis det skulde lykkes, vilde dette 
Fund være af en betydelig Interesse. Hvis det første er Tilfældet, 
maa disse Dyrelevninger stamme fra selve Purpuratiden, og da giver 
