174 
Sapr. mixta sp. udvikler sig hurtigt og bliver ca, 1 ctm. brede regnet 
fra Substratet; et Par Dage efter Anlæggelsen udvikles Zoospor- 
angier, og naar Kulturen er c. 5 Dage gammel, fremkommer der 
talrige Oogonier; de udvikles terminalt paa temmelig lange Sidegrene 
fra Hovedhyferne, de fleste har Bigrene, som er dikline. Oogonie- 
udviklingen vedbliver i nogen Tid; i Kulturens perifere Dele frem- 
kommer der nemlig et Efterslæt af mindre Oogonier, samtidig med at 
Gemmer dannes. I adskillige Kulturer var Procenten af antheridie- 
bærende Oogonier nær omkring 60 %0; men Tabellen viser, at be- 
tydelige Afvigelser kan fremkomme forholdsvis mange af de senere 
dannede smaa OQogonier er uden Antheridier. 
Oogonier Oogonier Procent af Oog. 
med Anth. uden Anth. Sum med Anth. 
1. Myreægskultur fra 11/9—20/, 60 38 98 61.2 9] 
2. — fra 17/12—5| 9 52 31 83 62 "lg 
3. Dækglaskultur 
paa Myreben fra 77/;9—1/11 12 9 el ye Al 
4. Myreægskultur fra 18/,—26/, 41 11 52 78.8 lo 
Hos Klebs's Art havde højst 10 9/0 af Oogonierne Antheridier 
i de almindelige Raakulturer. Klebs taler om Oosporefattigdom, 
naar hans Art har 2—16 Oosporer i Oogoniet, medens det højeste 
Antal, der er set hos denne, er 14. Der er saaledes utvivlsomt 
Artsforskel imellem de to Former. Tabellen antyder, at 6 Oosporer 
er det hyppigst forekommende Tal. Kurvens andet Toppunkt påa 
3—4 Oosporer skyldes vistnok det omtalte Efterslæt af smaa Oogonier, 
som dannes under andre Betingelser end de første. 
Antallet af Oosporer i QOogonier fra Myreægskulturer. 
i 2 8 4 5 88 42 8 WIL RB MH mM 
då 30988 9 SL ML 82 8 HS RE 3. RR 80 
I fysiologisk Henseende ligner Arten i høj Grad den af Klebs 
undersøgte. Dog er de saa vidt forskellige, at de Resultater, jeg 
omtaler med denne Art, og som gaa ud over de af Klebs anførte, 
næppe direkte tør overføres paa hans Form. 
Den Metode til Oogoniefremkaldelse, som Klebs studerer 
grundigst, er Overførelsen til Leucin og Hæmoglobin, og de samme 
