181 
maanederne paa et Tidspunkt, da jeg ikke var i Stand til at be- 
herske Temperaturforholdene i det anvendte Lokale. Om Natten 
har Temperaturen flere Gange nærmet. sig Grænsen for Qogonie- 
dannelse. Da de forskellige Forsøgsrækker er anstillede under 
forskellige Temperaturforhold, kan de derfor ikke sammenlignes, 
saaledes at der kan fremkomme Svar paa Spørgsmaalet, hvilke 
Betingelser, der er de afgørende. I deres Mangelfuldhed tror jeg 
dog, de viser, at Myceliets Pirringstilstand afhænger saavel af 
kvalitative som kvantitative Forskelligheder i det. Næringssubstrat, 
hvori Myceliet er opvokset. 
I en Forsøgsrække prøvedes Indvirkningen af Myceliets Alder. 
Der anvendtes Mycelier fra Ærtevandskulturer af Aldrene 11, 6 og 
2 Døgn, som overførtes til 19/0 Rørsukker med 0,1 og 0.4 ?/0 
Knop's Opløsning; af hver Concentration anvendtes to samtidige 
Prøver. Hurtigst og kraftigst Reaktion gav det 6 Dage gamle 
Mycelium, i alle. fire Prøver optraadte unge Oogonier Dagen efter 
Forsøgets Anlæg. I det 11 Dage gamle Mycel optraadte der lige- 
ledes talrige Oogonier; men kun i den ene Prøve var' de synlige 
Dagen efter Overførelsen. I det 2 Dage gamle Mycelium blev de 
første Oogonier først iagttagne 3 Dage efter Anlægget; i Prøverne 
med 0.4 9/0 Kn. fremkom der overhovedet ingen Oogonier, ligesom 
ogsaa Sporangiedannelsen udeblev; i Prøverne med 0.1%0.Kn. ud- 
vikledes der ganske faa. 
I en anden Forsøgsrække anvendtes. Pepton i Concentrationer 
fra 0.5—8 %0 (40.2 9/0 Kn.) som forudgaaende Ernæring for My- 
celierne, desuden til Sammenligning Ærteafkog samt en 10 9/0 Op- 
løsning af det samme Ærteafkog. Efter 4 Dages Vækst optoges 
Mycelierne, skylledes i steriliseret Vand, og Stykker overførtes til 
Rørsukkeropløsningen. Efter 7 Dages Ophold déri kontrolleredes de 
for Oogoniedannelse. Rig Oogoniedannelse var fremkommen i de 
Mycelier, som var opvoksede i Pepton i Koncentrationer fra 3:—8 ?/0, 
i de lavere Koncentrationer var der ingen eller kun svag Oogonie- 
dannelse. Organudviklingen i Mycelium fra det fortyndede Ærte- 
afkog var omtrent af samme Grad som i den eoncentrerede. 
