196 
Oogonier, og det kun i sjældne Tilfælde lykkes at faa Kulturer til 
at danne Oogonier uden foregaaende Zoosporedannelse, er det kun 
nogle af Forsøgene, der giver sikkert Resultat; men disse taler 
bestemt imod Dioici. 
En samtidig isoleret hanlig og hunlig Hyfe gav to Kulturer, 
som begge forblev vegetative, dannede af Organer kun Gemmer. To 
hunlige Hyfestykker blev isolerede den 16de Maj 07. Den ene Kultur 
havde den 24de udviklet store Sporer og den 26de desuden Oogonier. 
Skønt Spiring ikke kunde iagttages, eksisterede der den Mulighed, at 
de hanlige Hyfer stammede fra Zoosporer; den anden havde derimod 
deu 24de endnu ingen Sporangier anlagt, den 26de baade Oogonier 
med Bigrene og Sporangier; i dette Tilfælde er det udelukket, at 
Bigrenene stamme fra Zoosporemycelier. 
En anden Række Forsøg blev gjort med enkelte Zoosporer (samt 
med Zoosporer af een Slags). En zoosporerig Vædske blev fortyndet saa 
stærkt, at en lille Draabe gennemsnitlig indeholdt en enkelt Zoospore. 
Paa Dækglasset blev lagt en Række ganske smaa Draaber og een 
udvalgt, som ganske sikkert kun indeholdt en enkelt Zoospore; ved 
Dyrkning påa Myreben blev den ført frem. En Kultur fremgaaet af 
en enkelt lille Spore d. 16de April havde endnu den 3die Juni kun 
dannet Gemmer. En Kultur fra en stor Spore gik det paa samme 
Maade med. En anden Kultur fra en enkelt stor Spore d. 16. 5. 
havde Oogoniepletter d. 26. 5. (men Sporer allerede d. 24. 5.). 
Det er saaledes sikkert, at et Mycelium stammende fra enkelt 
Zoospore kan danne Oogonier; Spørgsmaalet bliver da, hvilken 
fysiologisk Betydning, der ligger i !Diklinien; at den ikke er Dioici, 
synes ogsaa at fremgaa af, at den optræder hos delvis parteno- 
genetiske Arter -som Saprolegnia mixta. En Sammenligning mellem 
Arterne viser, at der er Forbindelsesled imellem udpræget An- 
drogyni og Diklini. Æchlya racemosa Hildebrand har meget 
hyppigt Bigrenene udgaaende fra selve Oogoniet (se Figg. p. 197), 
medens de hos Achlya decorata altid udgaa fra Stilken tæt neden- 
for Oogoniet; hos Achlya gracilipes de Bary [f. Eks. Raavad 1901.] 
udgaar Bigrenen ogsaa fra Stilken, men længere nede, forgrener sig, 
