202 
planter har Klebs!) ogsaa betonet Betydningen af de Indvirkninger, 
Individet forinden har været underkastet, ligesom der ogsaa hos 
Goebel?) findes talrige Eksempler paa forskellig Reaktionsevne hos 
den samme Planteart overfor ydre Faktorer. Ved enhver experimentel 
morfologisk Opgave maa man vistnok skelne imellem de ydre 
Indvirkninger, der fremkalder den gunstigste Pirringstilstand, og de 
ydre udløsende Faktorer. Divergensen imellem Klebs?) og E, Chr. 
Hansen") i Anledning af Aarsagerne til Gærsvampens Sporedannelse 
beror saaledes tildels paa, at E. Chr. Hansen lægger Hovedvægten 
paa den forudgaaende Ernæringstilstand, medens Klebs retter sin 
Opmærksomhed påa Næringsmanglen som udløsende Faktor. 
En anden Ting er det, om det er muligt experimentelt at 
sondre imellem de: to Slags Indvirkninger; hos Saprolegniaceerne 
i det mindste vil. det lade sig gøre, og uden denne Sondring vil 
man heller ikke forstaa Saprolegniernes Vækst paa et naturligt. 
Substrat f. Eks. Hampefrø. Ydre udløsende Pirringer modtager 
Vegetationen paa de langt udvoksende Hyfer fra den omgivende 
Vædske; men Hyferne ernæres fra Substratet eller dets nærmeste 
Omgivelser, og de indre Betingelser for Oogondannelsen vil væsentlig 
bestemmes af det. Om Kulturen anlægger Oogonierne paa et tid- 
ligere eller senere Tidspunkt: eller maaske slet ikke, vil. bero påa 
Sammenspillet mellem disse to Slags Indvirkninger. Der er derved 
Mulighed givet for en ret stor Mangfoldighed, som faktisk ogsaa 
optræder. ved de forskellige Arters Vækst paa det samme Substrat. 
1) Probleme der Entwickelung. Biol. Centralbl. Bd. 24. 1904. 
?”) Einleitung in die experimentelle Morphologie: der Pflanzen. Leipzig 
1908 
3) Jabrb. fir wiss. Bot. Bd. 35. 1900. p. 94, 
t) Medd. fra Carlsberg Labor. 5, 1900.” p. 66 og 85. 
København, den 14. Juni 1910. 
30.—8,—1910. 
