228 
over 13 mm. Dette Størrelsesforhold afhænger naturligvis af, om 
de paagældende Eksemplarer har udviklet sig enligt eller om der 
har været flere Snyltere i den samme Vært. Dog viste det sig 
i det sidste Tilfælde, at Fluernes Størrelse ikke reduceredes ligeligt, 
men at en eller to af dem opnaaede en Størrelse, der ikke afveg 
fra de enlige Eksemplarers, medens Resten var Dværgeksemplarer. 
Dette er ogsaa ret naturligt, thi alle Snylterne borer sig ikke ind 
paa samme Tid; de større Eksemplarer hidrører fra de tidligst ind- 
borede Larver, de smaa fra Larver, der er trængte ind i Værter, 
hvor de tidligere indborede Snyltere allerede har fortæret det meste 
af Værtens Indhold, men dog levnet saameget, at de andre kunde 
fuldende Udviklingen, om de end ikke kunde opnaa nogen betydelig 
Størrelse. Et stort Antal saadanne sent indborede Snyltere dør 
naturligvis under Udviklingen enten af Mangel paa Næring, pressede 
ihjel af de ældre Larver, eller af andre Grunde !). 
De fuldt udviklede Snyltere forpuppede sig — i Modsætning 
til Howard & Fiske”'s ovennævnte Meddelelse — saa godt som 
udelukkende inde i de dræbte Værters Hud, og kun i faa Tilfælde 
fandtes enkelte Kokoner liggende frit i Zygæna-Kokonerne. 
Fluerne kom frem 14 Dage til 3 Uger efter Forpupningen. 
De ovenfor beskrevne Zygæna-Snyltere hører til 7. larvarum's 
Sommergeneration. Om Efteraaret har jeg truffet en anden Generation 
i Larverne til Spilosoma lubricipeda L.; her var Larveudviklingen 
afsluttet i September Maaned, og Fluerne kom frem enten samme 
Efteraar eller næste Aar i Mai. 
Tachina impotens Rond. 
Ægget: Som hos 7, Jarvarum L. 
Larven i lste Stadium: Tornvæbningen som hos T. /ar- 
varum L. Af de Kitintappe, som hos denne findes paa sidste Led, 
ses hos nærværende Art tillige et Par paa Undersiden af 2.—11. 
Led; paa 12. Led findes samme Antal som hos 7'. Jarvarum (Fig. 19). 
1) Jfr. herom og om lignende Forhold J. Pantel l.c. p. 176—177. 
