237 
til Udviklingen angiver Pantel!), at Fluen antagelig lægger sine 
Æg eller sine Larver paa Steder, hvor Værterne færdes, og at de 
unge Larver, i hvis Hud er indlejret Kitinplader, selv opsøger 
Ørentvistene og borer sig ind i disse. Indboringen sker gennem 
en Ledhud, og Snylteren ligger fæstet til Værten ved en fra Ind- 
boringshullets Rande udgaaende Tragt. Ved Hudskiftet bliver de 
afkastede Ledhude liggende fuldt udstrakte inde i Tragten. 
Digonochæta setipennis Fall. 
Udvikling. 
Larven i Iste Stadium: Ligesom Pantel har jeg fundet 
lste Stadiums Larvehud liggende udbredt inde i Tragtens Vægge 
(Fig. 32). Paa Larvehuden fandtes dels en Række efter hinanden 
følgende store Kitinskiver (Fig. 34), dels nogle fra disse udgaaende 
Rækker af mindre Plader, samt enkelte Grupper af saadanne mindre 
Plader. Jeg antager, at de store Kitinskiver har beklædt Bug- 
siden paa Leddene, og at de derfra udgaaende Rækker har strakt 
sig op ad Leddenes Sider og at Pladerne paa Rygsiden har samlet 
sig i Grupper. De store Skiver bestaar af et svagt bøjet, brunligt 
Kitinstykke, i hvilket er indlejret Rækker af langstrakte, i den 
bagudvendte Spids stærkere kitiniserede Smaaplader af samme Form 
som de, der fandtes i Rækkerne og i Grupperne; paa de første 
3 Skiver findes Smaapladerne kun i en enkelt Række, men paa de 
følgende findes 2 eller 3 Rækker. Bag dette Parti bestaar Skiven 
af et lysere, i Bagranden nedadrundet Parti, der er besat med et 
Antal smaa afrundede Kitingryn. Foran Skiverne, med Undtagelse 
af de forreste, findes enkelte smaa, meget spidse bagudrettede 
Torne, hvis Rod løber ud i en langstrakt, lysere Forlængelse. 
Svælgskelettet fandtes liggende foran Larvehuden; det bestod af en 
langstrakt, i Spidsen smallere Plade, der bagtil delte sig i to korte 
Svælgplader, der i Spidsen var udadbøjede (Fig. 33). 
ty dne pp) 176; 77, 101; 110; 125; 
