33 
Tellina Ågepnep gs calcaria Chemnitz. 
Tellina lata Gmelin; Macoma tenera Leach; Tellina sabulosa 
Spengler; T. proxima mak mars T. sordida Couthouy. 
Angaaende Tellina calcaria har jeg ved denne Lejlighed ikke 
stort at tilføje ud over, hvad der bliver paavist andre Steder i denne 
Afhandling, nemlig at under dens Navn skjule sig hos Forfatterne 
over højarktiske Molluskfaunaer tre andre distinkte Former, nemlig 
T. Torelli, T. Loveni og T. moesta. 
Ved at gennemgaa et meget betydeligt Materiale har jeg 
kunnet overbevise mig om, at 7'. calcaria mod Nord er almindelig 
udbredt til Vest-Grønland, Øst-Grønland (endnu ved 737216” N. B.), 
Spitsbergen (til over 80? N. B.), Kara Havet og Sibiriens Ishav. 
Endvidere anføres den fra Arkipelet N. f. Amerika. 
Dens Sydgrænse ligger i Stille Havet ved det okotske Hav, 
nordlige Japan, Aleuterne og Oregon, i Øst-Amerika ved Boston 
Bay og Long Island Sound (iflg. W. H. Dall Il. c. 1900). I Evropa 
ligger dens Sydgrænse ved det sydlige Island, Færøerne og Øster- 
søen (Bornholm) "). 
— Hos Geologer er der en Tilbøjelighed til at anse det for et 
Vidnesbyrd om, at et Jordlag er afsat under udpræget højarktiske 
Klimatforhold, naar 7'. calcaria optræder i særlig store Individer. 
Denne Betragtning er næppe helt rigtig. Saa vidt min Erfaring 
rækker, viser 7'. calcaria tværtimod en Tendens til at tage af i 
Størrelse i højarktiske Have. 
1) Ved Evropa er den dog kun almindelig i de nordligste Dele (til og 
Bundefjorden ved Christiania, hvor Dr. Johan Hjort nylig har 
fundet den, dog kun i en lille Form; W. C. Brågger har utvivlsomt 
Ret, naar han anser 7. calcaria paa den sidste Lokalitet for en 
Reliktform fra Istiden (1. c. p. 40), og som saadan kan man vel ogsaa 
opfatte den hele Bestand af I. calcaria i danske Farvande, hvilket 
allerede er antydet af C. G. Joh. Petersen (Om de skalbærende 
Molluskers Udbredningsforhold i de danske Have indenfor 
1888, p. 47). 
Vidensk, Meddel. fra den naturh. Foren. 1905. 3 
