9 
svinde ligesom Kalklegemerne, medens Krogkrandsen endnu en 
Tid holder sammen.  Efterhaanden svinde ligeledes de for- og 
” bagtil liggende Parenchymmasser, idet de brede sig som et tyndt 
Lag af smaa granulerede Kugler over hele Indsiden af Blæren, 
i hvilken endnu det tidligere omtalte Netværk er udspændt fra 
Væg til Væg. Vi have saaledes tilsidst en Blære, der næsten 
ganske ligner det fårste acephalocystiske Stadium af den oprinde- 
lige Echinocoe, udviklet af det sexkrogede Embryo af Bændel- 
ormen, og kun de spredte Kroge forraade Oprindelsen. Naunyn 
vil have iagttaget Blærer, udviklede paa denne Maade, indtil af et 
Hampefrås Stårrelse, hvorimod det aldrig er lykkedes ham at 
see nogen Scolexdannelse i saadanne Blærer, men han troer sig 
ifølge Analogien berettiget til at antage, at en saadan vil skee 
ganske paa samme Maade som i Moderblæren. 
Udviklingen af Dåttreblærer fra Redeblærer skeer efter Nau- 
nyn paa den Maade, at disses tynde CGuticula fortykkes i usæd- 
. vanlig Grad og bliver lagdeelt; de indesluttede Scolices forsvinde 
efterhaanden, idet deres Parenchym ligesom i det første Tilfælde 
udbreder sig paa Indsiden og danner et kornet Lag, medens sam- 
tidig Redeblærens ydre Cellelag forsvinder. Desuden kan Rede- 
blæren paa et eller andet Sted afsnåres, og et eller begge de 
saaledes afsnårede Partier blive Udgangspunktet for en sekundær 
Blæredannelse paa en af de angivne Maader, 
Disse Angivelser af Naunyn ståttes navnlig paa Underså- 
gelser af Faarets Echinococcer, men han angiver tillige at have 
fundet det samme hos Menneskets, uden dog at gaae nærmere 
ind herpaa; alle Tegningerne ere ligeledes fra Faarets, Efter at 
Leuckart var bleven bekjendt med denne Udvikling af Scolices 
til Blærer, angiver ban”), at have fundet den bekræftet ved den 
forste Undersøgelse af en Echinococ hos Faaret, som-han foretog. 
Han antager det derfor for sandsynligt, at Dåttreblærerne hos 
Echin. hominis udvikles paa den af Naunyn angivne Maade, medens 
”) Nachtråge til die Parasiten. 
