Art, men mit Materiale er for ringe til, at jeg ligeoyerfo 
sidderen af et mange Gange stårre tår hævde min å 
som den absolut rigtige. 
M. notata (truncata) er en fra begge de nævnte Former vel 
skilt Art, og da jeg har kunnet undersåge henved en Snees 
plarer af den, tår jeg vel have en Mening derom. Jeg ki 
forklare mig Dr. GJs formeentlige Feiltagelse derved, at 
»British Museum" ikke har været noget Exemplar, som 8 
svarede til Cuviers M. truncéata (den voxne Form af M. 
havde G. havt den ægte M. truncata for sig, vilde han i: 
kunnet drage den indenfor M. vespertilio's Formkreds. : 
Skjondt jeg som sagt for M. longirostris's og M. 
Vedkommende maa indskrænke mig til at holde Spågsmaalet 
deres Artsforskjellighed aabent, ss: 
begynde -med en Fremstilling af, hvilke Forskjelligheder Je 
"hosde tosi Spiritus opbevarede Exemplarer af disse 
Som ”jeg har havt Leilighed til at undersåge. 
råmmer jeg, at nogen Variation kan finde Sted indenfor rf 
her som allevegne; og navnligen finder jeg det meget muligs i 
Pandehornets Længde-i Forhold til Kroppen ikke i 08 ls 1 
kan tjene til at adskille disse to Former, selv om rundt 
om voxne Individer, 
M. longirostris (61/27). 
Pandehornet (maalt til Oie- 
hulens Forrand) er 1/7, af Total- 
længden og rettet skraat opad. 
Alle  Finner ere længere og 
smallere end hos M. vespertilio; 
Bugfinnerne Daae, naar de læg- 
ges lige ud til Siden, ud over 
Kroppens Rand, Gatfinnen til 
Halefinnens Rod og Rygfinmen 
til Gatfinnen, Formen er i det 
Hele smækkrere. En Gruppe af 
210 
Derimod maa jeg bestemt paa: 
falder det mig dog naturligt 
Naturligvis is 
M. vespertilio (772")- 
Pandehornet (maalt til 
hulens Forrand) er 142 ger: 
længden og lidt neda' 
Alle Finner ere kortere Miss 
dere end hos M. 
især er Forskjellen i er 
seende paafaldende med 
syn til Bugfinnerne, SM 
lige ud til Siden, langt? 
til Randen af den uds 
Forkrop, men også 
