talrige, stårre og mindre, sorte 
Pletter, adskilte ved fine lyse 
Linier, hele 
Ansiget under og omkring Øinene, 
udmærker deels 
deels et Parti midt paa Ryggen, 
paa hver Side af dennes Midt- 
linie, deels Gjællespaltens Om- 
givelser, hvorfra denne Tegning 
fortsætter sig ud paa Halens 
Sider til henimod Halefinnens 
Rod. 
211 
andre Finner er Forskjellen 
meget tydelig; Gatfinnens Spids 
naaer ikke til Halefinnens Rod 
og Rygfinnen langtfra til Gat- 
finnen. Formen er i det Hele 
plumpere og Farven eensformig 
brun uden Aftegning med Und- 
tagelse af en lille mårk Plet 
paa hver Side af Eorkroppens 
Midte, som kun iagttages med 
Vanskelighed. 
Af Forhold, der ere fælles for begge Former, kunne udhæves: 
1. Det vel udviklede Pandehorn. 
2. Naar Brystiinnerne båies bagud, naae de langt ud over 
Gatfinnens Begyndelse, 
3. Gattet ligger foran en Linie, som tænkes at forbinde 
»Albuerne'f 9; de fremspringende Endepunkter af Haandrods- 
knoglerne >). 
- 
Bugen er mere ru og Ryggen stærkere knudret, Traadbe- 
sætningen langsmed Legemets Siderande derimod meget 
svagere end hos M, notata (truncata). 
Så 
Iris er sort med gule Straalelinier. 
6. Længden af Halen (maalt fra Gjællespalten til Halefinnens 
Rod) er lig med Afstanden fra Gjællespalten til Pandehor- 
nets Bægyndelse. 
Fra begge disse to Former, hvad enten de nu udgjåre to 
Årter eller maaskee kun de to Kjån af een Art, afviger. M. notata 
(fruncata) i høi Grad ved sit hele Physionomi. 
En nærmere 
Sammenligning vil desuden vise folgende Forskjelligheder fra en 
afde to i det artig mskner omhandlede Former eller fra dem begge. 
" Hos en Unge af M. 
vespertilio, 
Totallængden, ene Gattet længere tilbage, som hos M. notata 
flytter sig fortil under Udviklingen er Elke 
med »Albuerne«. At de t 
paavist hos 
29mm Jang, med Pandehornet Me—"h: af 
i Linie 
af Prof. Steenstrup ég mig- 
