LA 
217 
Afstanden fra Brystfinnens Rod til Gjællespalten er bos A. 
scutata stårre, hos de'to andre Arter mindre end Afstanden fra 
Gjællelaagets Bagrand til Ojehulens Forrand. 
Afstanden mellem Bryst- og Bugfinnerne er hos AÅ. sculata 
lig med Afstanden mellem Brystfinnens Rod og Gjællespalten; 
hos de to andre, Arter derimod lig med Afstanden mellem Bryst- 
finnens Rod og Oiehulens Bagrand. 
I den fårste Rygfinne har 4. scutata 3 Straaler, de to andre 
Arter i Reglen kun to, dog kan A. strigata ogsaa have 3. Denne 
sidste Art har foran den nedre Halvdeel af Øiets Forrand en for 
denne Art charakteristisk, ophåiet, skarp, men kort Skraakjål. 
Giet er forholdsvis stårre hos AÅ. scutata end hos nogen af de 
andre Arter; disse have begge en mere smækker Form end ÅA. 
scutata, men A. strigata er den smækkreste af dem alle tre. Jeg 
finder 9 Par Ribbeen hos dem alle tre (kun undtagelsesvis 8 hos 
A. scutata), hvorimod Ginther angiver 40—41 hos 4. punclu- 
lata og Gill 6 hos A. scutata! 
Det vil fremgaae heraf, at de to nye Arter: AA, strigata og 
punctulata, staae hinanden nærmere end nogen af dem staaer Å. 
scutata (L.). Forsaavidt kan jeg altsaa sympathisere med Gills 
Klåvning af Slægten i to: Amphisile (A. strigata og punctulata/ 
og Acentrachme (A. scutata), skjåndt jeg anseer den for overflådig 
og allerhåist kan indråmme hans Slægter Rang af Underslægter 
eller Sektioner. Berettigelsen til at benævne Å. sculafa saaledes 
filger deraf, at Gronovs Centriscus"), som netop er denne Årt, 
maa betragtes som Typen for Centriscus scutatus Lin. Navnet 
Centriscus burde derfor ogsaa være blevet ved Amphisilerne og 
ikke være fulgt med C. scolopax, som fårst kom til i 12te Ud- 
gave af Systema Naturæ% og medførte en lille Ændring af Slægts- 
charakteren. Med Hensyn til Henfårelsen. af de af andre ældre 
eee 
1) Museum Ichthyologicum t. HH (1756), p- 18, Nr. 171, t. 7, f. 3; Gazo- 
phylacium Gronovianum (1763), p. 129, Nr. 396. 
