157 
da tilfældige individuelle Afvigelser i Hovedets Skjolde hos Slan- 
gerne jo ikke ere ganske sjeldne, og da det derfor kan være 
tvivlsomt, hvormegen Vægt man tår lægge paa det ovennævnte, 
afGuinther fremhævede Særkjende, vilde jeg taget i Betænkning, 
at ansee den af mig fundne HMelicops for en forskjellig Art, der- 
som den ikke foruden 'det ringere Antal Mentalskjolde fremdeles 
havde frembudt ogsaa et Par andre Smaaforskjelligheder i Hove- 
dets Skjoldbeklædning. 
Den nye Art, af hvilken jeg har kunnet undersåge tolv Exem- 
plarer, har ligesom H. modestus et forholdsviis langstrakt Hoved, 
der kun er lidt bredere end Halsen.  Røstralskjoldet har Form 
SES 
KIT TEN 
RL) DÅ 
NY 
HK 
SAA REG 
Nen0ae i) 9% 
here, ADM! 
3) SØ 
cd 
— 
Figurerne ere en halv Gang forstorrede. 
af en lav, men bred Femkant; det uparrede Internasalskjold er 
omirent- ligesaa bredt som langt, lidt mindre end hvert enkelt 
af Præfrontalskjoldene, og danner en Trekani, som med sin for- 
tilvendende afstumpede Spids ståder op til Rostralskjoldet og saa- 
ledes adskiller Nasalskjoldene fra hinanden.  Frontalskjoldet er 
langstrakt, bliver lidt smallere fortil og har, kort at sige, ganske 
den samme Form som hos H. modestus, hvad der ligeledes 
gjælder om de langstrakte Parietalskjolde. De opadvendende 
Næsebor ere anbragte temmelig nær op. lil den til Internasal- 
skjoldet stådende Rand "af Nasalskjøldene, og en fiin Ridse låber 
(som sædvanligt hos denne Slægt) fra dem skraat udad og nedad 
til Skjoldenes ydre til Supraiabialskjoldene stådende Rand, hvorved 
