312 
112. L. triangulifera Zett. 
Anthomyza Zett., Ins. Lapp. 680, 83. — Aricia id., Dipt. 
Scand. IV, 1467; 78. — Anthomyia Stæg., Grønl. Antl., Nat. Tids- 
skr., Zden R., B. I, 364, 40. — Schiødte, Tillæg til Rink: Grønland 
etc. 69. — Aricia dorsata Holmgr., Ofvers. Kgl. Vet. Akad. Fårh. 
1872, 29de Aarg., Nr. 6, 101 (non Zett.). — Åricia pauzilla et 
Åricia ranunculi ibid., 101? 
Er mindre hyppig end den foregaaende; Aulatsivik (Kolthoff), 
Sydostbugten, Ritenbenk (Forf.), Patoot, Hareøen, Cap York (Kolt- 
hoff). Den er saaledes den af Limnophora-Arterne, der hidtil er 
taget længst mod Nord.  Zetterstedt betegner i Dipt. Scand. l. ce. 
Svingkolberne som nigri hos Hannen og fusci hos Hunnen, medens 
han i Ins. Lapp. tildeler Hannen Halteres fusci. De mig foreliggende 
Exemplarer have mørkere eller lysere brune Svingkolber, undertiden 
temmelig lyse. Arten er iøvrigt udmærket ved en noget frem- 
springende Pande, saa at Stykket mellem Øjnenes indre Rand 08 
Antennegrubens Rand bliver temmelig bredt. | 
Geogr. Udbr.: En højnordisk Art, der ikke er funden syd for 
det nordlige Skandinavien. 
113. L. sp. (? Åricia deflorata Holmgr., Ofvers. Kgl. Vet. Abad. 
Forh. 1872, 29de Aarg., Nr. 6, 102). 
En Han fra Tassiusak af en Limnophora - Art, der ligner 
L. litorea, men er mindre og har Øjnene tættere sammen, samt 
meget mørkere Svingkolber. Om Synonymien se Anm. 1. 
Anm. 1. De grønlandske Zimnophora-Arter høre til en Gruppe hin 
temmelig nærstaaende Arter, der alle ere mere eller mi 
lukkende højnordiske ; disse Arter, der alle ere opstillede 
stedt, befinde sig i en Del Forvirring og ere vanskeli 
ndre ude 
af Zetter 
ge at De 
