319 
4. Cygnus musicus. 
,Svanur. Sangsvanerne komme her forbi om Foraaret i Marts 
og April, almindeligvis i Flokke. I Reglen ses de kun en kort Tid, 
kun enkelte Gange have de standset paa Nolsø. Jeg har skudt én 
sidst i Maj 1882 paa et Fjældvand. I 1893 bleve 5 trufne paa en 
Dam kort fra Bygden, og én blev skudt. Disse to ere de eneste, 
der, saa langt jeg mindes, ere skudte paa Nolsø. — Om Efteraaret 
trække de her forbi sydpaa. I 1894 opholdt 4 sig her omkring en 
længere Tid af Vinteren". 
Efter en Tradition paa Færøerne skal Sangsvanen have ynglet 
i Oknadalur") paa Vaagø.  Hvornaar den ophørte at være Yngle- 
fagl, er ukendt; den norske Læge Henrik Høyer nævner den 
ikke i sit Brev af 1604 om færøske Fugle (i: Clusii Exoticorum 
libri decem, 1605; Auctarium p. 367—368), og Debes skrev for 
225 Aar siden det samme, som gælder endnu den Dag i Dag: 
»Svane komme her ocsaa til Landet om Foraaret, men de alleniste 
hvile sig her, oc fare strax bort til andre Lande", 
Cygnus minor, der skal være en regelmæssig (?) For- og Efter- 
aarsgæst ved Shetland (Saxby), er endnu ukendt fra Færøerne. 
5. Fuligula marila. 
»Den ses undertiden ved Nolsø, dog sjelden ; enkelte ere skudte 
her om Efteraaret". 
6. Fuligula cristata. ; 
»Jeg har kun én Gang, i September 1894, set og skudt den 
Paa et af Fjældvandene, Steinavatn". 
I tidligere Skrifter om Færøernes Fugle nævnes den ikke, men 
skal i Følge en Meddelelse fra Miller til Reinhardt, (omtalt 
KER ge ge eee 
") Oknadalur er afledet af det. forældede færøske Ord okn (maaske lig 
oldnordisk dlpt), en Svane. (Det gamle Navn paa Svanen er bevaret 
i Kvædet om Geyti Åslaksson; Galte Islandsfarer varsler Harald Haarde- 
raåades Død paa Englandsfærden: «Æg så fljugva oknir sjey, rann 
teim bléd at veingi»; V. U. Hammershaimb, Færøske Kvæder, 
H.2, Kbhvn. 1855, p.157. — En Variant af Kvædet har ålkur 1' 
Steden for okmnår.) 
