358 
Form" (,,Northern Larks"; Sharpe, Catal. Birds Brit. Mus., Vol. 
XIII, London 1890, p. 570). Maalene svare omtrent til Maximum 
og Minimum af danske Skind. 
d.. Nolsø. 14 Novbr. 1895.. Vinge 117. Hale 80,5. Tars 26 Mm. 
d. No EF April 18097, 5. — 67. 23 
9.” Nolsø. 1 — 1897. — 100 — 65. — 22 — 
95. Pastor roseus. 
Petersen har ikke set denne Fugl. eller hørt om den paa 
Nolsø. Miller fik et Exemplar derfra den 19de September 1855. 
96. Sturnus vulgaris f. faeroénsis. 
»Stari.  Standfugl. : Siden Stærene bleve fredede, er deres 
Antal tiltaget betydelig. De bygge saavel højt oppe i Klippe 
hulerne som nede ved Stranden, og ved at opsætte Stærkasser paa 
Husene faar man den meget let til Naboer. Dog er der mange, 
der ere misfornøjede med dem, idet de gøre ikke ringe Skade paa 
den til Tørring ophængte Fisk, baade ved at fortære den og ved 
at tilsøle den med Exkrementer. De jages almindelig af Dværg- 
falken og flygte ofte ind i Husene. Om Vinteren opholde de sig 
i store Flokke nær. ved eller imellem Boligerne. Ingen Stær har 
(indtil Sommeren 1896) vist sig om Natten ved Nolsø Fyr, und- 
tagen et Par Stykker, der en Nat bleve sete paa Platformen omkring 
Fyret.” ; 
Der foreligger i Literaturen") kun meget lidt om Forskellen 
mellem den færøske Stær og den typiske Sturnus vulgaris. Graba 
(1830) skriver: ,,Sie bilden keine eigene Species und sind nicht im 
geringsten von unsern Staaren verschieden, es sei denn in der 
Schådelbildung, von welcher ich nichts verstehe«, — I modsat Ret- 
ning udtaler Reinhardt sig (1865). Ved ,,nærmere Sammenlig- 
7) Om den færøske Stær jyf,: 
Debes (1673), p. 124. — Svabo (1783), p. 69. — Landt (1800), 
p:270. — Graba (1830), p.49—50. — Holm (1848), p/479, 523. — 
Wolley (1850), p. 108. — Miller (1862), p. 16. — Reinhardt, 
Vidensk. Meddel. naturh. Foren. "Kbhvn. 1865, p. 240—241. — ES 
den (1872), p. 3219—3220, 3257. — Grunack, Journ. f. einer 
1875, p. 227; ibd. 1876, p. 216, 448. 
