430 
I den ovenforstaaende Tabel ere kun de 2 Prøver opførte, da den 
tredje ikke blev taget med Planktonnet, men blot skummet af 
Overfladen, hvor Trichodesmium havde samlet sig. Paa Etiketten 
staar, at Vandet var ,,aldeles rødligt” af-denne Alge; det er saa- 
ledes ikke blot 7. erythraeum Ehb. (fra det røde og det indiske 
Hav samt Stillehavet og Atlanterhavet ved Brasiliens Kyst), som kan 
give Vandet den tit omtalte Farve. Dette Fænomén synes ikke altid 
at optræde, ellers vilde det vel ogsaa være nævnet paa de to andre 
Etiketter, hvoraf den ene meddeler, at ,,Vandet i Striber havde 
samlet denne Vegetation, saa det saas paa Overfladen", altsaa 
aldeles samme Vandblomst-Dannelse, som Anabaena-Arter og Aphani- 
zomenon foranledige i Ferskvand. . Rimeligt er det, som Gomont!) 
ogsaa formoder, at den røde Farve er et Degenerationsfænomén. 
Af Zooplankton indeholdt disse Prøver kun lidt, der fandtes 
nogle smaa Copepoder, nogle Acanthometrider og andre Radiolarier, 
nogle Globigeriner samt nogle Appendikularier og Sagitter. 
De i Tabellen anvendte Betegnelser ere de samme som dem de 
norske og svenske Plankton-Forskere bruge (cc — stærkt domi- 
nerende, c — meget almindelig, + — ikke sjælden, r — sjælden, 
— kun enkelte Individer iagttagne). 
1) M. Gomont: Monographie des Oscillariées, p. 214. Ann. sc. nat. bot, 
7 sér.t. 15 & 16. 1893. 
