Nerosty a užitečné horniny Východní Indie Britské. 81 



Lokálně arci používá se jednotlivých uvedených vápenců také 

 k pálení vápna; z velké části slouží k tomu účelu tak zvaný kankar 

 (t. j. vápenné konkrece v náplavních vrstvách), o němž jsem se již 

 při kalcitu zmínil. 



Mimo to ale připravuje se jemný druh vápna, pálením skořápek 

 měkkýšů, jež na některých místech velmi hojně nahromaděny se na- 

 lézají ; toho vápna používá se hlavně v přípravě smíšeniny k žvýkání 

 (Pan-supárí). 



8. Zde také uvésti dlužno různé Miny, jichž se k různým účelům, 

 jako v hrnčířství, k výrobě ohněvzdorných a obyčejných cihel užívá. 



Hrnčířský průmysl jest velmi rozšířený, a vyrábějí se nejprve 

 obyčejné druhy nádob ve velkém množství. Na některých místech 

 vyrábějí se druhy lepší, ba i velmi pěkné a umělecké, tak ku př. 

 v Travankoru a Hajdarábádě, v Dinápuru (v Bengálu), v Azimgarhu 

 (v s. záp. Provinciích), v Surádžgarhu v Bengálu, v Patně (v Bengálu), 

 v Suratu, v Guzeratu, v Kotě v Rádžputáně, pak v Sindhu, v Pand- 

 žábu atd. 



Jisté druhy Miny (měkké a mastné =: valchovka) slouží též 

 k jídlu, říká se, že hlavně těhotné ženy ji požívají, ale není pochyby, 

 že zvyk ten jest všeobecnější, než se obyčejně za to má. V bazarech 

 (v Kalkuttě) prodávají se jisté tenké, miskovité koláčky, asi 5 cm. 

 v průměru, z polopálené hlíny, jichž se k tomu účelu užívá. 



Výroba cihel (z cihlářské hlíny — náplavové) jest také dosti 

 značně rozsáhlá. 



Hlíny ohněvzdorné nacházejí se u Ránígandže a Karharbári, kde 

 přicházejí v oboru vrstev uhelných. 



9. Konečně můžeme zde také uvésti rašelmu, která se v Indii 

 na příhodných místech také tvoří ; objevuje se v pohoří Nílgirí v jižní 

 Indii, avšak nikde níže než 6000 st. (1829'3 m.). 



Dále nalézají se v okolí Kalkutty jisté vrstvy vegetabilních látek, 

 které se musejí co obdoba rašeliny považovati, a sice nalézá se vrstva 

 taková v alluviu delty řek Gangy-i Brahmputru, a pak tvoří se po- 

 dobná usazenina, nyní na dně rozsáhlých mělkých močálů zvaných 

 džhil, z rozličných rostlinných odpadků. 



Na pohoří Nílgirí tvoří se rašeliny většího dílu z těchže rostlin 

 jako v Evropě, totiž z rodů: Scirjpus, Carex, Parnassia, Utricularia 

 a hlavně Sphagnum; k pálení používá se jen lokálně, a sice v městě 

 Utakamandě v Nílgirí. 



Dále přichází pravá rašelina v Kašmíru a v jiných částech Hima- 

 láje; ale není tak pěkná jako v Nílgirí. 



Tř. mathematicko-přiiodoTědecká. 6 



