172 Fr. Vejdovský 



jejich od prvosegmentů následujících: shledal jsem totiž párovitý, 

 symmetrický shluk buněk, intensivně se barvících, netvořících nijaké 

 dutiny; právě tak jeví se základ hlavy již při slabších zvětšeních 

 a při napadajícím světle na celkových preparátech v kyselině chro- 

 mové ztvrdlých. 



Jak praveno již, prvosegmenty čelní sbližují se na břišní straně 

 a vzrůstají odtud vzhůru, symmetrický objímajíce nejpřednější část 

 hypoblastu, v této končině se nacházejícího. Toto stadium znázorněno 

 na obr. 9. a 10. na tab. V. Epiblast pokrývá již valnou část hypo- 

 blastu, jehož spodek ještě obnažený vyčnívá na venek. Zárodečné pásy 

 jsou vůbec pokryty epiblastem, ba celá přední část embrya nalézá se 

 pod svrchní blanou larvální, tudíž i párovitý základ hlavy (k). Záro- 

 dečné pásy schylují se na předním konci rovněž ku straně břišní. 

 Blastopor zarostl tedy na přídě docela, tak že se mi nepodařilo zji- 

 stiti zbytku jeho, z něhož by se tvořilo stomodaeum. 



Stadium toto ze zadu zobrazené (tab. V. obr. 11.) ukazuje ve- 

 liké mesoblasty {ms), z nichž původ béřou pásy zárodečné (ks). 



Založením se segmentu předního č. hlavy vzniká vlastně již 

 stadium embryonální ; tehdy již posunují se také za ním se nalézající 

 přední cípy zárodečných pásů ku břišní straně, zachovávajíce ovšem 

 i na dále svou párovitost, jež se jeví také v mediáni prohlubině čili 

 rýze břišní. Postup tohoto srůstání v prvých stadiích lze vystihnouti 

 v rozličných stupních i znázorňuji pouze jediné na obr. 12. tab. V. 

 se spodu a totéž stadium na výkresu obr. 13. tab. V. se strany hřbetní. 

 Na prve citovaném obraze vidíme přední segment č. hlavu valně vy- 

 vinutý a složený ze 2 zřetelných, ne dosud úplně srostlých polovin 

 (k), rozdělených střední rýhou podélnou, zrovna tak jako rozdělené 

 od sebe zárodečné pásy t. zv. trupu (ks). Tyto poslední nazad rozbí- 

 hají se valně od sebe a přecházejí posléze na zadu v prvotné meso- 

 blasty ms. 



Embryo založené na obrovském hypoblastu a zakryté hebkým 

 epiblastem a pozorované ze břišní strany, jako na obr. 12. podáno, 

 neklene se valně do výše, i nelze tu bez řezové methody rozeznati 

 veškeré poměry blan zárodečných. Nic však méně vidno, že kolem 

 hlavy táhne se jakási slabá obruba, jež zdá se býti jiného původu, 

 než vniterné poloviny hlavy. Skutečně také vidíme na obr. 13. (k) 

 objetí toto, a sice jakožto slabý dvojitý lalůček, objatý širší spodní 

 obrubou. Tato zevní obruba není nic jiného, než povstavší právě 



