212 Jan Vyravil 



chová se jako muskovit Při tomto pochodu tvoří se epidot*), který 

 se objevuje již v počátcích rozkladu, mnohdy v žlutém na pohled 

 nezvětralém biotitu, bud jako jemné žlutavé tečky, které jsou ulo- 

 ženy buď jednotlivě nebo ve skupinkách a řádkách v podélných prů- 

 řezech slídy, nebo tvoří žluté jehlice**), které se v úhlu asi 60" 

 protínají. Velikost jejich jest různá, dosahujet až 0*06 mm. délky 

 a 0-004 mm. šířky. Na některých místech, jako v křemenci na Skalce, 

 jsou při 750 X zvětšení sotva průsvitný a v takovém množství na- 

 kupeny, že se tím stává drobnohledný lístek skoro neprůzračným. 



Nejvíce slídy má rula břidličná na Skalce, křemenec poměrně 

 nejméně a nejmenší kousky. V lomu na Kaňku jest slída uložena ve 

 větších aneb menších shlucích často i páskách. 



Živec draselnatý je čistý, průzračný, bez krystalových ploch, 

 s úplně vyvinutou štípatelností. Velikost i množství jeho jest měnivé. 



V lomu na Kaňku nachází se ve velkých zrnech, kdežto na Skalce toliko 

 malá zrna tvoří. V rule na Kaňku zdá se to býti vždy mikroperthit 

 se vřetenovitými vrostlicemi albitovými, který svým zvláštním hed- 

 bávným leskem i bez polarisovaného světla se snadno poznává. Eoz- 

 kladem se kalí. 



Živce sodnato-vápenaté jsou vždy pravidelně ostře omezeny, 

 majíce podobu krátkých i delších sloupkův ukončených někdy i je- 

 hlanem; barvou a slabou průzračností neliší se od živce draselnatého. 



V polarisovaném světle jeví jemné rýhování, ve středu jeví se tečky 

 a tenké čárky, což poukazuje na počátek rozkladu v muskovit a ka- 

 olin. Celkem jsou plagioklasy méně rozšířeny než živec draselnatý. 



Jakožto vrostlice pozorovány jsou v mikroperthitu na Kaňku 

 a Kuklíku: apatit v bezbarvých hranolech s jehlanem, tmavá slída, 

 křemen a cirkon. 



Výše uvedené nerosty, křemen, slída a živec nejsou v určitém 

 pořádku v rulách uloženy a jen tam, kde rula je vrstevnatá, jsou 

 více méně od sebe odděleny; tak na Kuklíku střídají se tři pruhy 

 často sprohybané, totiž první pruh bezbarvých velkých zrn křemenných, 

 druhý pruh slídový, naplněný slídou, andalusitem, zoisitem a malými 

 zrnky křemennými a třetí pruh živcový. 



Granát barvy růžové neschází žádné rule a jest zřídka ostře 

 pravidelně ohraničen. Obyčejně jsou zrna zakulacená, někdy prodlou- 

 žena i siťovitě roztrhána a bud jednotlivě roztroušena aneb ve sku' 



*) C. Foullon, Uber die Gesteine u. Min. des Arlberger Tunnels. Jahrbuch 



der k. k. geolog. Eeicbsanstalt 1885. 

 **) Dr. E. Kalkovský, Elemente der Lithologie 1886. 



