234 Karel Stecker 



začasté až příkrou. Konsonancí však, jakou jeví se býti měkký 

 trojzvuk u Helmholtze a ve skutečnosti, není ve theorii zastupo- 

 vání zvuků nikdy, a7n za okolnosti nejpřiznivSjšich. Upozorňujeme 

 krom toho, že podobnými výklady popřává si theorie zastupování 

 dosti dalekých licencí vzhledem ke svým základním zásadám. Troj- 

 zvuk měkký, jak patrno, skládá se ze 3 konsonantních dvojzvu- 

 kův; Hostinský pak shrnuje vývody své o konsonantních dvojzvucích 

 v tato slova: „Každý konsonantní dvojzvuk představuje nám jeden 

 zvuk hudební, jenž od všech ostatních na tomtéž základním tónu 

 spočívajících liší se pouze kvantitou svých součástek, a má proto na- 

 nejvýš jinou barvitost, ne však jinou platnost zvukovou'^ (Nové dráhy 

 etc, str. 20.). Proto není ani příliš radno ani správno, intervalům troj - 

 zvuku měkkého jen tak zhola přidělovati jinou zvukovou platnost 

 „a potiori,'* než jaká jim náleži, není-li závažnost a odůvodněnosť 

 podobného jednání okolnostmi zvlášť příznivými doložena a nepopi- 

 ratelně ověřena. 



Choulostivosť výkladu této theorie jeví se býti ještě více do 

 očí bijící ve případech následujících (čís 2. a 3.): 



í^^ 1 



3. = ^ 



:i2:^ 



Případ 1. jest onen, jejž právě jsme vyložili. — Ve 2. pří- 

 padě jest zvuk c zastoupen součástkou 3. a 4. (g^ — c^), zvuk Es 

 součástkou 4. a 5. (es' — g'^) a zvuk As posléze 3. a 5. součástkou 

 (es^ — c'). Který tónický zvuk vlastně a potiori zastupuje c-moll-troj- 

 zvuk v tomto svém složení? Patrně asi zase c-zvuk, zastoupený 

 kvartou, leč zvuky Es a As, zastoupenými velkou sekstou a tercií, 

 skoro k neviditelnosti zastřený. Ještě daleko nápadněji má se věc ve 

 příkl. 3. Js-dur-trojzvuk je konsonancí, poněvadž lze jej po případě 

 redukovati na zvuk jeden, t. tónický zvuk As^ ; jaké zvuky však za- 

 stupuje předcházející jemu c-moll-trojzvuk ? Zajisté opět zvuk c sou- 

 částkou 2. a 3. (c^ — g^), zvuk Es součástkami 4. a 5. (es^ — g^), 4. 

 a 8. (es*-— es^), 5. a 8. (g'^ — es^), zvuk es' součástkami 1. a 2. (es^ — es^), 

 1. a 4. (es'— es^), zvuk es' součástkou 1, a 2. (es* — es^) a zvuk As^ 

 součástkami 5. a 6. (c^ — es^), 5. a 12. (c^ — es^) atd. Který tónický 

 zvuk zastupuje zde c-moll-trojzvuk, při stejné jinak intensitě všech 

 5 zaznívajících tónů? Není-liž dle theorie zastupování zvuků pra- 

 vděpodobné a důsledno, že a potiori jediné zvuk -Es, různými svými 



