Příspěvek k theorii krystalisace. 287 



čili R — A.Q^ ^ 



kdež A jest mechanická rovnomocnina tepla. 



Hledáme veličinu x ledového krystalu, jemuž přísluší bod tání, 

 ležící na př. I*' C pod pravým bodem mrazu, za nějž položiti smíme 

 obyčejný údaj 0° C, tedy T^ — 214 ; 



pak bude R =z —^ 



a jelikož Q^ = 80 cal., bude JR z=: 125. 



Měříme L v metrkilogrammech na čtvereční metr, pročež mu- 

 síme nejen x ale také h měřiti v příslušných jednotkách, a položíme 

 za váhu kubického metru ledu h = 9100 kgm. Na místě rovnice 



f = "■/('•) 



2L 



položíme — zzzh .R 



X 



^ A<^ 2L 1 , .. 1 .„. , 



tudíž x=:-. — p=£:z . . .^^^ metru ci ^-r-: millimetru. 



h.R 114000 114 



Aby dalo se postihnouti snížení bodu mrazu o jeden stupeň Cel- 

 sia, nesměl by ve vodě nalézati se žádný krystalek ledu dosahující 

 jednu sedmapadesátinu millimetru průměru. 



Podotýkám ještě jednou, že odhad veličiny L na pět metrkilo- 

 grammů za čtvereční metr jest bezpečně příliš vysoký, tak že x pro 

 jeden stupeň Celsia musí býti daleko menší. Zajisté dlužno uznati, 

 že za takových okolností může zjev tuto z theorie vyvozený existo- 

 vati, aniž byl posud vystižen. Mohl bych připojiti podobnou úvahu 

 vzhledem k roztokům, která sice vede k podobným výsledkům, ale 

 z nedostatku dát pro / {r) jest mnohem méně spolehlivou. 



Ku konci podotýkám, že ve výtečné učebnici obecné chemie od 

 Ostwalda nalezl jsem v kapitole o přesycení roztoků krátkou úvahu, 

 která rovněž vysvětluje přesycení povrchovou prací*). 



Na Kladně, dne 3. dubna 1889. 



*) Lehrbuch der allgemeinen Chemie, Ostwald I. pag. 731. 



