o nálezu hranatých valonnů v Čechách. 311 



větrem odváti se může, pročež je dlužno považovati za „sandcuttings", 

 za produkt pohybujícího se větrem písku, jenž na valouny narážeje, 

 obrousí je. 



Také švédský geolog D e G e e r ') předložil geologické společ- 

 nosti ve Stokholmu r. 1883. kameny vanoucím pískem vybroušené 

 s povrchu písčité krajiny Schonenské. Zvláště důležitý byl nález jeho 

 u Kristianstadtu, kde nalezl kameny s vybroušenými plochami, při 

 čemž hrany obroušených ploch byly kolmé ku směru vanoucího větru. 

 De Geer připisoval též jako Gottsche pohybujícímu se větrem písku 

 vybroušení ploch kamenů. 



Švédský geolog G. Holm-), nalezl sice r. 1884. vanoucím 

 pískem ohlazené štěrky na písčitých náspech blíže Nómme u Revalu 

 (v Estlandu) v Rusku, avšak teprve A. Mi c kvič z Revalu objevil 

 pravé hranaté valouny tamž, a podal o nich velmi zajímavé zprávy ^) 

 r. 1885. a 1886. Mickvič shledal na mnoha kamenech, které na 

 povrchu ležely, větší nebo menší přiostření hran podle toho, jestli 

 z jemnějšího nebo hrubšího zrna se skládaly ; kromě toho nalezl 

 kusy, na nichž rozmanité fáse vývoje bylo pozorovati. Plochy vyleštěné 

 leskly se zvláště na slunci. Trojstranný jehlancový výbrus ploch sho- 

 doval se v poloze své s třemi směry větrů, jež v této krajině panují, 

 a objevuje se zvláště u jemnozrných valounů. Ony trojhrany vysky- 

 tovaly se na místech odvátých, kdežto na těch místech, kde se písek 

 teprv odvívá, valouny se sice mnohem více lesknou, ale nejsou ještě 

 v trojhranné jehlance zaostřeny. Veškery kameny byly jen v těch 

 místech vybroušeny větrem poletujícím pískem, pokud ze země vy- 

 stupovaly. 



Také A. G. Nathorst ve Stokholmu'*) vyslovil se r. 1885. 

 pro vytvoření se trojhranů pískem pohybovaným od větru, čím se 

 plochy na valounech vybrousily; a zvláště znamenitý byl jeho nález 

 dvojitých trojhranů v kambrickém eophytonovém písku z Lugnásu. 

 Předpokládá-li se, že trojhrany pouze vanoucím pískem se utvořily, 

 dá se z toho souditi, že tam již během kambrické periody souš byla. 

 Tvoření se těchto trojhranů dvojitých vysvětluje F. Wahnschaffe^) 



*) Om vindnotta stenar. Geol. Foren. i Stockholm. Bd. VIII. Hft. 7. 



'^) Bericht iiber geolog. Reisen in Estland, Nordlivland u. im St. Peterburgschen 



Gouvernement in d. J. 1883 u. 1884. 

 ») Die Dreikanter, ein Produkt des Flugsandschliffes eine Entgegung etc. 



Neues Jahrbuch f. Mineralogie etc. 1885. II. Str. 177—179. 

 *) Neues Jahrbuch f. Mineralogie etc. 1886. I. S. 179. 

 ') Naturw. Wochenschrift. 1888. S. 147. 



