316 Čeněk Zahálka 



ckými. Plochy vyhlazené jsou buď úplně rovné, nebo vypouklé nebo 

 vyduté. Jeden exemplár z Hamráčku má po obou stranách vytvořené 

 trojhrany s velmi ostrými hranami. Jest to tedy „dvojitý trojhran". 



Celkový tvar našich hranatých valounů jest kulovitý, vejčitý, 

 ellipsoidický a deskovitý. Velikost je rozmanitá: od velikosti holubího 

 vejce až po velikost hlavy. Jeden kulovitý, z bílého, místy prosvita- 

 vého bezbarvého křemene měl délku 36 cm. To byl najvětší, který 

 jsem až posud u nás viděl. Měl na horní straně tak ostré tři hrany 

 a vybroušené plochy, že z ostatního dokonale kulovitého tvaru va- 

 lounu nápadně vynikaly. Kolemjdoucí z Hracholusk do Vesce, poně- 

 vadž při pěšině ležel, valně otloukli ostré a nápadné tyto hrany. 



Co se týče petrografického složení našich hranatých valounů, 

 nalezl jsem až posud všecky z jemnozrného křemence nebo křemene 

 složené ^). Křemenec byl barvy šedé, šedožluté nebo šedé s hnědými 

 skvrnami. Křemen byl žlutavý, šedý nebo do bělá. Ve štěrku diluvi- 

 alním, vysočinu řipskou pokrývajícím, jest křemenec a křemen pře- 

 vládajícím kamenem. Jest zajímavo, že křemenec českých hranatých 

 valounů co do barvy i co do zrna srovnává se s křemencem hrana- 

 tých valounů německých, ač je známo, že původ našich štěrků zcela 

 jiný jest, nežli štěrků v Německu. V severním Německu vyskytují 

 se hranaté valouny nejvíce z křemence 2), mimo to z rohovce, křemene, 

 buližníku, žuly, ruly, dioritu, diabasu, porfýru a j. Snad se mi též 

 podaří nalézti hranaté valouny z jiných hornin nežli z křemence 

 a křemene. 



Na vysočině řipské, kde mocné štěrky a písky diluvialní ^) po - 

 krývají útvar křídový, vyskytují se, jak již v předu uvedeno, hranaté 

 valouny pouze v nejvyšší části, kde všude plochy pískein pokryté se 

 vyskytují. Hledal jsem též hranaté valouny ve hlubších polohách štěrku 

 jako na Šibeníku u Hracholusk, v zářezu silnice k RaČiněvsi, „Na 

 vrchách" u Podlusk, ale nikde nepodařilo se mi valouny nalézti- 



*) Viz dodatek ku koDci této zprávy, 



*) G. Berendt: Geschiebe-Dreikanter. Jahrb. d. k. preuss. geolog. Landes- 

 anst. f. 1884. Berlin 1885. S. 204. 



E, F. Geinitz: Die Bildung der KantengeroUe. Arch. d. V. d. Fr. d. 

 Nat. in Meklenburg. 1886. S. 37. 



^) Ve svých publikacích: „První zpráva o geolog, pom. výšiny Brozanské etc. 

 1884," „Geologie výšiny Eohatecké etc. 1885," „Druhá zpráva o geolog, 

 pom. výšiny Brozanské. 1887", (Ve spisech král. ces. spol. nauk) nevěděl 

 jsem ještě s určitostí, zdali štěrky tyto k útvaru křídovému neb diluvial- 

 nímu počítati mám, V posledních dvou letech nabyl jsem však přesvědčení, 

 že štěrky ty jsou diluvialní a podám o nich později zprávu podrobnou. 



