24. 

 O fylogenetickém vývoji rostlin jehnědokvětých. 



Předložil dr. Ladislav Gelakovský dne 10. května 1889. 

 (S tab. IX.) 



Jehnědokvěté rostliny mne již v mém mládí zvláště zajímaly, 

 takže jsem o nich již r. 1857, jsa ještě studentem, uveřejnil v Živě 

 větší pojednání, plod to mých mladistvých studií. Zvláště též mne za- 

 jímala otázka, v jakém poměru různé čeledi toho velkého řádu k sobě 

 stojí, a jak možná uvésti v soulad a souvislost velmi rozmanité jejich 

 architektonické uspořádání. Jediný pohled na schematické obrazce 

 přiložené tabulky poučuje o tom, jak veliká panuje rozmanitost v celé 

 úpravě os vegetativních a květných. Buk má samicí dvoukvěté, v číšce 

 uzavřené květenství přímo v paždí lupenu, květenství samčí pak 

 v úžlabích listů dolejších, kaštan nese totéž číškou obdané květenství 

 na dolejšku klasů, hořeji samčích, v paždí hořeních lupenů, dub 

 chová v úžlabí hořeních listů klasy chudokvěté, však pouze samicí, 

 Číškonosné. U všech těchto kupulifer jest listnatý kvetoucí výhonek 

 neobmezený, u břízovitých a u většiny habrovitých jest obmezený 

 jehnědou konečnou, kteráž jest na konci prodloužených víceletých 

 prýtů a jednoletých krátkých prýtů (brachyblastů) co do pohlaví roz- 

 dílná způsobem určitým, však pro rozličné rody rozličným a t. d. 



V naší době, kdy descendenční theorie (základ to Darwinismu) 

 v biologických vědách (botanice a zoologii) na pevno opanovala pole 

 a za pravdivou uznána, má otázka po vnitřní ladné souvislosti mezi 

 všelikými různostmi příbuzných shluků tím větší význam, že se při 

 ní nejedná toliko o vymyšlenou souvislost, nýbrž o skutečné genetické 

 odvození, o vývoj, kterýmž rozličnosti rodové se vytvořily ze spo- 

 lečného jednorodého základu. 



Tento vývoj fylogenetický, jehož poznáním rozlévá se jasno do 

 záhadné zmotaniny všelikých růzností, možná sestrojiti se značnou 

 přesvědčivou pravděpodobností bedlivým porovnáním rozmanitých, 



