o fylogenetickém vývoji rostlin jehnědokvětjch. 321 



čátků, z dávných pramateřských forem mohl povstati vzor tak vysoce 

 zrůzněný a složitý, jaký viděti na obr. 1. K tomu pak třeba uvědo- 

 miti se hlavními zákony fylogenetického vývoje. Zákony takové, 

 o kteréž zde běží, jsou tyto: 



1. Zákon zrůznění (diíferencování) prýtů ohledně me- 

 tám orf osy. Původně jsou postranní prýty stejnorodé (opakovači) 

 s prýtem mateřským, co se týče jich tvaru, jich formací listových 

 a jich výkonů životních Postup záleží v tom, že se různé formace 

 a různé výkony rozdělí na rozličné posloupné generace prýtové, což 

 se děje redukcí. Kdežto původní prýty měly všecky formace tomu 

 druhu vlastní, jak vegetativní tak rozplozovací na sobě vyvinuty, tedy 

 od šupin a lupenů až do květních formací ve květu konečném : redu- 

 kují se postupem dalším pozdější výše stojící prýty na pouhé osy 

 reproduktivní, opakujíce květní formace původního květu konečného, 

 pozbyvše však úplně doleji formací vegetativních. Zrůznění to dochází 

 vrchole svého zdokonalení, když zároveň prvnější prýty opět se re- 

 dukují v hoření části, to jest ztrácejí vrcholek reproduktivní. Tak 

 povstávají z rostlin jednoosých (monokaulických) rostliny dvouosé 

 (diplokaulické) a z těch opakováním toho pochodu rostliny troj- 

 i víceosé. 



Abych toto zrůznění objasnil příkladem vzatým právě z jehnědo- 

 květých, poukazuji na dub (tab. IX. obr. 12.). První osa jest vege- 

 tativní, pouze pupenové šupiny a lupeny vytvořující, druhá osa jest 

 osa jehnědová, pouze listeny nesoucí, třetí osa teprva jest osa květní. 

 Původně, u předků dávnějších, musila již osa první docházeti do 

 květu, končiti květem, pod nímž redukcí prýtů vznikaly květy po- 

 stranní a tím klas (jehněda) květem ukončený. Pak přestala jehněda 

 konečná vyvinovati svého konečného květu; květy zbyly tudíž toliko 

 v generací druhé. Avšak též postranní prýty v paždí lupenů redu- 

 kovány na pouhé jehnědy ztrátou lupenů v dolejší své části, a ko- 

 nečně pozbyla osa první i schopnosti vytvořovati jehnědu konečnou, 

 stanouc se výhradně prýtem vegetativním ročně se dále prodlužujícím, 

 formacemi rozplozovacími nikdy neukončeným. 



S redukcemi prýtů bývá pak spojen úkaz předčas- 

 ného vývoje čiliprolepse prýtů. Pro rostliny stromovité (jaké 

 jsou rostliny jehnědokvěté), jakož i pro podzemní oddenkové prýty 

 mnoholetých rostlin platí zákon, že se každoročně toliko jedna gene- 

 race prýtů úplných čili smíšených (doleji vegetativních, na konci re- 

 produktivních) aneb toliko vegetativních vyvinuje. Nové prýty roční 

 vznikají tudíž normálně z loňského letorostu svého mateřského prýtu. 



Tř. mathematlcko-přirodoTědecká. 21 



