328 Ladislav Čelakovský 



zastavuje nad tím, že u kupulifer konečná jehněda nikde se více ne- 

 vyskytuje, a proto pochybuje, zdali kdy u nich bývala vyvinuta, avšak 

 v této pochybnosti zračí se neuvědomělost možného fylogenetického 

 vývoje. 



Že též u kupulifer původně musely býti jehnědy konečné, a sice 

 nejprve androgynické, potom samicí, o tom poučuje nás i rozhled po 

 příbuzných Juglandeích, u kterých se tato konečná jehněda ještě ve 

 většině rodů zachovala, vyjímaje pouze tropické rody Engelhardtia a 

 Oreamunoa, u nichž pravidelně tak jako u kupulifer schází, takže 

 samicí jehnědy jako u kupulifer pouze pobočně z paždí lupenů ho- 

 řeních se vyvinují. Jest patrno, že tyto rody s pouze postranními 

 jehnědami povstaly z formy konečnou jehnědou nadané, což u Engel- 

 hardtie jest tím více dosvědčeno tím, že se v řídkých výjimkách tato 

 konečná jehněda, jak dále ještě uvidíme, dokonce i vyvinouti může. 

 Jestliže u kupulifer, kde poměry jsou v podstatě tytéž, tato konečná 

 jehněda ve všech nynějších rodech naprosto se ztratila, spočívá v tom 

 ovšem charakteristický znak nynější čeledi kupulifer, avšak nemůže 

 se to bráti za důkaz, že nikdy ani u dávnějších předků nebývala. 



Z typu v obr. 1. odvodíme tudíž většinu nynějších kupulifer 

 tím způsobem, že celou konečnou jehnědu, totiž dichasie samicí 

 i samčí c i d^ jakož skutečně se stalo, zredukujeme, takže zbudou 

 pouze jehnědy poboční a na místě samčích a samicích prýtů vyvi- 

 nou se pupeny vegetativní pro příští rok. Postranní jehnědy byly 

 původně, tak jako vymizelá konečná jehněda obojpohlavní, nahoře 

 samčí dole samicí. Jich zrůznění dělo se tak, že v nejhořejších po- 

 bočních jehnědách (tak jako kdysi snad i v konečné jehnědě kupu- 

 lifer a jako zajisté v konečné jehnědě nejmnožších ořešákovitých) od- 

 padlo vytvořování se hořeních květů samčích a v dolejších jehnědách 

 opět odpadlo vytvořování se květů samicích v dolejší části jehněd. 

 Staly se tedy hoření jehnědy čistě samičími a dolení 

 pouze samčími. 



U kaštanů (Castanea) a u mnohých druhů rodu Pasania (s duby 

 nejblíže příbuzného a od mnohých autorů také od rodu Quercus 

 nelišeného) jest toto zrůznění ještě nedokonalé, jelikož hoření jehnědy 

 zůstaly ještě androgynickými, a toliko při děleních vymíceno druhé, 

 totiž samicí pohlaví. Z typu v obr. 1. odstraněním konečné jehnědy 

 povstává tedy bez další změny prýt květonosný svrchu jmenovaných 

 rodů. Avšak již v těchto rodech redukcí hoření samčí části jehně- 

 dové na hořejších jehnědách povstávají někdy jehnědy Čistě samicí, 

 a to jest pak již u vlastních dubů (z rodu Quercus) všeobecným pra- 



