362 Fr. Faktor 



smísiti filtry pískové s gelatinou, k čemuž slouží skleněné misky prů- 

 měru 9 cm. s přiléhajícím poklopem. Bavlněná zátka z rourky se 

 odejme a čerstvě vypálenou pincettou odstraní se drátěná síťka, jež 

 se nechá spadnouti do misky, kam i část pískového filtru přijde. Na 

 to se ještě do 3—4 misek rozdělí filtr pískový hořejší, kterým nejprv 

 vzduch prošel a podobně stane se i s filtrem spodnějším. Je-li písek 

 do misek rozdělen, musí se do těchto přidati ještě gelatina. Po vylití 

 gelatiny nechá se písek gelatinou prosáknouti a pak se hledí pohyby 

 v gelatině stejnoměrně rozděliti. Když gelatina stuhla uloží se do 

 thermostatu a po několika dnech přikročí se ku sčítání vyvinutých 

 kolonií. Ku konci i rourka, v níž se písek nalézal, vyleje se gelatinou. 



Při sčítání kolonií seznal jsem, že v spodním filtru pískovém 

 nezadržel se žádný mikroorganismus a totéž platí i o rource samé. 



K filtraci vzduchu použil jsem též skelné vlny. Rourka skleněná, 

 15 cm. dlouhá a 0*9 cm. v průměru mající, jest na dvou místech zú- 

 žena. Nad první zúženinu přijde zátka ze skelné vlny, která jest vol- 

 nější a lehčeji dovnitř vpravena než zátka druhá, jež sloužiti má ke 

 kontrolle a pak k úplnému zachycení mikroorganismů první zátkou 

 nezadržených. Oba konce roury ucpány ještě zátkami bavlněnými. 

 Sterilisování roury provede se při 160 — 180*^0. 



Před pokusem postaví se roura svisle a zavedlo-li se spojení 

 s pumpou ruční, odejme se hořejší zátka bavlněná. Po prossátí vzdu- 

 chu přenesou se obě filtrační zátky do skleněných kolb většího ob- 

 jemu, sterilisovaných při téže teplotě jako roury. Do kolb na to přidá 

 se patřičné množství stekucené gelatiny. Filtrační zátky se důkladně 

 s gelatinou promíchají, by se co možná stejnoměrně rozdělily, aniž 

 by se při tom bubliny utvořily. Za přítoku vody se nechá gelatina 

 stuhnouti a kolby pak uloží se do thermostatu, načež kolonie vyvi- 

 nuté se sečtou a zkoumají. K způsobu tomuto hodí se mnohem lépe 

 veliké baňky Erlmayerovy, než obyčejné balony, poněvadž při 

 zkoumání kolonií velké ulehčení nastane. 



Vedle filtrů nerozpustných upotřebil jsem k filtraci vzduchu 

 i filtry rozpustné. H. Fol užil již r. 1885 jako filtru rozmělněného 

 chloridu sodnatého a prof. A. Gautier rok na to odporučoval siranu 

 sodnatého vody prostého. Vedle posledního použil jsem k filtraci 

 vzduchu též cukru kry stalo váného, písek zvaného. Jelikož ale kry- 

 staly byly dosti velké, musil jsem je ještě rozmělniti a pak prosel 

 je sítem, jež má 30 nitek na 1 cm. Co prošlo, prosíváno na sítě, 

 jehož 1 Dcm. má 440 otvorů a zde obdržená propadlá čásť proseta 

 na sítě obsahujícím 625 otvorů na 1 Dcm. Obdržený drobný písek 



