8 Julius Stoklasa 



předpokládati, že O-O?*'^ volné kyseliny fosforečné sloučilo se se 

 0*14''/o dicalciumfosfatu ve monocalciumfosfat ; pak by ovšem tajil 

 preparát místo 0*56 "/o — 0'7°/o dicalciumfosfatu. 



Preparát číslo III. obsahoval 56-32^/o kyseliny fosforečné. Ná- 

 padně nízké množství veškeré kyseliny fosforečné, které vykazuje 

 monocalciumfosfat Erlenmeyerův, nasvědčuje tomu, že můj náhled I 

 jest správný. Erlenmeyerův preparát obsahovati musel asi l*5"/o 

 CaHPO 4 : 



Preparát Erlenmeyerův tají : Preparát č. III. tají : Preparát č. V. tají: 

 CaO . . .22'19«/o 22-31 o/o 22-36«/o 



P2O5 . . 55-82 „ 56-32 „ 56-68 „ 



H2O . . . 22-00 „ 21-23 „ 21-53 „ . 



Nález p. Erlenmeyerův není tudíž správným a také již v tehdejší 

 době brán byl v pochybnost. Roku 1876 podnikli někteří badatelé 

 pokusy jednak s monocalciumfosfatem (Wattenberg), jednak s rů- 

 znými superfosfaty, aby se přesvědčili o pravdivosti udání pana Erlen- 

 meyera. Jmenovitě v agrochemické laboratoři university Gottingen 

 podnikl pan Wattenberg^) příslušná pozorování, i dospěl k tomu vý- \ 

 sledku, že se monocalciumfosfat nerozkládá při poměru 1 : 144. Pózo- , 

 rujme však, kterak si p. Wattenberg počínal. | 



Předně nestanovil volnou kyselinu fosforečnou ve monocalcium- 

 fosfatu a za druhé nestudoval dosti zevrubně poměry rozpustnosti, j 

 6-9362 gr monocalciumfosfatu rozpustil nahodile ve 1000 cm^ vody, 

 při čemž zřel v roztoku značnou zakaleninu, způsobenou vyloučeným 

 dicalciumfosfatem '^) a když byl nalezl ve filtrátu totéž množství kyše- 1 

 liny fosforečné (?), pravil, že se při poměru tom kyselý fosforečnan í| 

 vápenatý nerozkládá. Nyní ale nevyšetřoval ještě četnější další po- i| 

 měry, nýbrž přistoupil přímo k druhému jen ještě pokusu, ve kterém ■:■ 

 rozpustil 3-4681 gr monocalciumfosfatu ve 1000 cm^ vody a opět filtrát ( 

 analysoval (tedy poměr 1 : 288), a shledal 56-62^ kyseliny fosforečné. 



To jest vše, co provedl p. Wattenberg, co podnikl za příčinou « 

 seznání tak důležitého poměru. ^) P. Wattenberg ostatně později sám ' 



1) Berichte der d. d. chem. Gesellsch. 9. S. 1839. 



^) Zur Bestimmung der lóslichen Phosphorsáure in Superphosphaten, J. f. L. 

 1879. 



^) Zajímavé jest, že p. Dr. Max Fesca, svého času docent university Gottingen 

 zkoumal preparáty pana Dr. Wattenberga ve příčině absorbce kyseliny 

 fosforečné z monocalciumfosfatu. P. Fesca konstatoval ve dvou případech 



