o novém rodu zemských planárií. 



59 



vývoje přibývá, neboť u mladších exemplářů, kde počínal se vyvíjeti 

 apparát pohlavní, shledal jsem na přední větvi 11, 12 — 13 párů 

 laloků, u dospělých individuí, v září však z pravidla laloků 17 párů. 



Jak jsem již výše pravil, jest žaludek mláďat úplně neprůsvítným 

 a teprve později stávají se stěny jeho průsvitnými, ze zřetelných ele- 

 mentů buněčných složenými. Tyto poslední, zvláště v lalocích jsou 

 různé velikosti a naplněny aspoň částečně hnědavými lesklými tělísky, 

 uvnitř hyalinní protoplasmy. U dospělých individuí (obr. 2.) jsou laloky 

 značně od sebe oddáleny, takže se zdá, jakoby střední větev byla 

 zpeřena; stěny hlavní větve a její laloků sestávají ze stejně vyso- 

 kých buněk, průsvitných, zvláště když ponechána individua o samotě 

 k úplnému vyhladovění ; tehdy mizí hnědavá zrnka v epithelu střevním, 

 za to ve zřetelné dutině střeva jeví se tekutina lesklá, nažloutlá dle 

 pohybu zvířete proudící od přídy na zad a naopak. 



Poloha jícnu a patrně i struktura jeho neliší se od známých 

 poměrů planárií. Jícen jest v normální nestažené poloze přímý, trubi- 

 covitý, jehož zevní konec zasahá daleko za malý otvor ústní. Ve sta- 

 ženém zvířeti bývá jícen k jedné straně zahnutý. Otázka o způsobu 

 vychlipování jícnu dá se velmi dobře zodpověditi u naší mikroplany, 

 ježto oblé tělo její možno dobře pozorovati při vychlipování z profilu. 



Jícen nevychází ústy volným svým kon- 

 cem, nýbrž téměř zadní svou, poněkud zúže- 

 nou částí, načež následuje teprve přední vol- 

 ný, trubicovitý jeho odstavec. Proces tento 

 lze vysvětliti právě jen značnou vzdáleností 

 volného konce jícnu od otvoru ústního. Dě- 

 jeť se vychlipování následovně: 



V prvém momentu vychlipování (srov- 

 nej obr. 4. a, h, c) vnikne zadní Část jícnu 

 zevní stranou do otvůrku ústního, který se 

 patrně působením svalů, jež u ostatních pla- 

 nárií jsou známé, ponenáhlu rozšíří. Dotyčná 

 část jícnu ihned vyrazí na venek jako malý 

 hrboulek, kdežto přední část jícnu s otvorem 

 vězí v těle v t. zv. jícnové dutině. Hrbolek 

 z ústního otvůrku trčící velmi rychle roste, 



ježto zadní a střední část pharyngu rychle , ^ . 



,, 1 1 1 vj. v, ^ ; ., Obr. 4., znázorňující 3 za 



se valí na venek, kdežto cast s otvorem jícnu ^^^^^ následující stádia vy- 



více a více se krátí. Posléze provalí se na chlipování jícnu Micro- 



venek, a tudíž naposled, i tato část a jícen piany. 



