o novém rodu zemských planárií. 63 



každý je bičíkem opatřen. Čili: Řada pronefridiostomů tvoří exkreční 

 kanálek. 



Do takovéhoto kanálku ústí opět jiné postranní, stejně tvořené 

 kanálky, aneb jen jednoduché pronefridiostomy s kratičkými stonkovi- 

 tými výběžky, dutými. Pečlivým sledováním při silných zvětšeních lze 

 vystihnouti celé síti takovýchto kanálků, jež beze všech pochybností 

 posléze do hlavních podélných kanálků ústí. 



Pokládám za prospěšné připomenouti, že pro demonstraci prone- 

 fridiostomů plathelminthů hodí se nad míru dobře pyjový apparát pla- 

 nárie, velmi blízko stojící Planaria suhtentaculata Drap^ jež v okolí 

 pražském pouze na jediném místě přichází, jež však všudy jinde 

 v Čechách, v pramenitých vodách se objevuje. Od zmíněného druhu liší 

 se delšími úšky a menším lalůčkem středním*). Pyjový apparát tohoto 

 druhu, t. j. zevní vrstva podélných svalů jest na zevnějšku, totiž do 

 vířivé dutiny, v níž celý orgán jest uložen, a jak později ještě po- 

 drobněji se zmíníme: tato zevní svalová vrstva jest pokryta velmi 

 hustě vedle sebe stojícími žlázami hruškovitými, naplněnými velmi 

 lesklou, světlo lámající hmotou, v níž v zevním, rozšířeném konci ulo- 

 ženo veliké jádro. 



V prostorách pak mezi žlázami možno pozorovati již slabšími 

 zvětšeními živé míhání. Při silných zvětšeních objeví se nám pak 

 v pravdě obrovské pronefridiostomy tvaru známého s velmi dlouhými 

 plaménky uvnitř každé buňky. Při tom však objevují se vedle těchto 

 normálních terminálních apparátů pronefridia zvláštní pronefridi- 

 ostomy, totiž klínovité buňky jako obyčejné pronefridiostomy, avšak 

 brva není uvnitř, nýbrž stojí na povrchu buňky a mihá v dutině mezi- 

 žlázové. Na tento významný zjev, kterýž mi ostatně podrobněji znám 

 je u pronefridií embryí Rhynchelmis, poukáži ve svých „Entwicklungs- 

 geschichtliche Untersuchungen", kdež také vyložím vznik nefridia 

 z embryonálního pronefridia, rovněž tak jako původ pohlavních chodeb 

 z těchto posledních. Ostatně jsem podrobněji, ovšem bez náležitých 

 vyobrazení uveřejnil výklad o významu pronefridia a nefridia již 

 r. 1887 ve Věstníku společnosti nauk. 



Pohlavní orgány. Varlata jsem nalezl založena již v mladých 

 exemplářích a sice vždy ve 2 párech; jevily se jako kulaté, lesklé 

 žlázy asi v končinách třináctého a patnáctého laloku střevního. Byly 

 celkem ostře ohraničeny a obsahovaly větší počet buněk s velikými 



*) Jinak myslím, že rozdíl tento a níže uvedené znaky dotyčné planárie jsou 

 méně závažnými, pež abych ji považoval za druh zvláštní. 



