o novém rodu zemských planárií. 65 



do nitra svalové vrstvy, kdež tvoří zprvu úzký kanálek, z mládí vylo- 

 žený živě vířícími brvami. Kanálek ten ponenáblu naduřuje a tvoří vak, 

 do něhož vesicula seminalis zúženým koncem přímo ústí. Stěny tohoto 

 nádoru pyjového jsou veskrze žláznaté, anyť buňky epithelialní ve 

 žlázy jednobuněčné jsou přeměněné. 



U mladých exemplářů žlázy tyto rychle vyprazdňují svůj obsah, 

 až změní se docela na obyčejné ploché buňky epithelialní. Pak jest 

 ale nitro nádoru pyjového naplněno hustou, lesklou hmotou, obsahem 

 to bývalých žláz. U dospělých planárií jest proces sekrece těchto 

 žláz pozvolný a ani po dlouhé době neztrácejí žlázy svůj charakteri- 

 stický tvar. 



Prostor mezi zevním epithelem a dutinou pyje jest vyplněn 

 vrstvou svalovou, jež ve způsobe obrouček jeví se složena veskrze ze 

 svalů okružných. Nedostatek podélných čili meridionálních svalů má 

 asi za následek jiný způsob působení pyje, než u oněch druhů, kde 

 se pyje skutečně vychlipuje. Skutečně také neviděl jsem vychlipování 

 vnitřní části pyjového apparátu u Mikroplany, kdežto mi známo u jiných 

 druhů, že pyje tato se daleko z těla jako vlákno vychlipuje. 



Dokladem na rozdíl od Mikroplany uvádím pyjový apparát výše 

 zmíněného příbuzného, ne-li totožného druhu s Planaria subtenta- 

 culata. 



Průsvitnost toho druhu dovoluje sledovati celou organisaci py- 

 jového a pohlavního apparátu, jako u málokterého druhu více. I shle- 

 dáváme zde na zevnějšku především velmi mohutnou vrstvu svalů 

 podélných čili meridionálních, jež ve spůsobu širokých pruhů přikládá 

 se na spodnější vrstvu svalů okružných. 



Pod těmito následuje rovněž mocná vrstva, skládající se z mnoha 

 vrstev buněk s malými lesklými jádry, i možno ji vykládati za epithel 

 mnoho vrstevní, jehož spodina jest brvami vyložena. Epithel tento 

 ohraničuje totiž dutinu apparátu, v němž uložena jest pyje vlastní. 

 Tato poslední jest tvořena však mimo zevních podélných svalů, všemi 

 ostatními vrstvami svrchu zmíněnými, jež se vchlipují do naznačené 

 dutiny. Pyje představuje orgán naduřelý, ve své střední části k ze- 

 vnějšku se zužující. Nitro jest duté a do něho ústí společná chodba 

 povstalá splynutím chámovodů. Tenkostěnná tato chodba, tvořená 

 z plochých buněk, přechází ve vnitřní stěnu pyjovou, jež sestává 

 z válcovitého a dále níže z kubického epithelu. V naduřelé části pyjové 

 mohutní však buňky epithelové ve větší, lesklým obsahem naplněné 

 žlázy jednobuněčné. 



Tř. mathematlcko-příiodorědecká. 5 



