gO B. Raýman a O. Pohl 



obyčejné mezi aldehydy i acetoctanem i ammoňiahem probíhající^ kde 

 jeví se rozhodná tendence ku vytvoření jádra hydrolutidinového — ne- 

 poměrné stálého. 



I zkoušeno opačně: působí-li ammoniak s rhamnosou, zdaž za 

 těch okolností nepůsobí snad primárné aminy (zejména aromatické) 

 s rhamnosou i acetoctanem, aneb je-Ii ammoniak při reakci nutným, 

 zdaž snad nedá se v rovnici výše vypsané, alespoň jedna jeho mole- 

 kula nahraditi aminem primárným? 



I. Khamuosa (1 mol.), anilin (2 mol.) i acetoctan ethylnatý 

 (2 mol.) za obyčejné teploty v absolutně alkoholickém prostředí rea- 

 gujíce, poskytly anilidy rhamnosy, jeden při US*^ tající (z acetonu 

 ihned krystalující) složením C12H17NO4*) a jiný, při 142" tající, v ace- 

 tonu mnohem rozpustnější, jenž poskytoval analysou veličin: 



uhlík dle methody Messingerovy: 

 0-246 gr. látky 0-5205 gr. CO, 0-1419 gr. C 57-7 % uhlíka 

 0-1795 „ „ 0-3830 „ „ 0-1044 „ „ 58-2 „ „ 

 0-208 „ „ 0-4700 „ „ 0-1281 „ „ 61-6 „ „ 

 0-1747 „ „ 0-3728 „ „ 0-1016 „ „ 58-18 „ „ 



spálením : 



0-2502 gr. látky poskytlo 0-1645 gr. HoO = 0-01827 gr. H = 7-3 7o H 



0-5423 „ CÓ2 =0-1479 „ C =r 59-11 „C. 

 0.2063 „ „ „ 13-7 kcm. dusíka při 23° C a 748-1 mm 



tlaku = 0-01513 gr. dusíka = 7-337o N 

 0-1467 „ „ „ 9-5 kcm. dusíka při 22"" C a 747-4 mm 



tlaku = 0-01082 gr. dusíka = 7-37% N. 



Tyto jen částečně souhlasící analysy odpovídají veliké molekule 

 C30H41N3O8 [(C5Hii04CH)2(NHC6H5)2NC6H5], kteráž žádá: 



63-057o uhlíku získáno do 61-6 % C 



7-18 „ vodíku „ „ 7-3 „ H 



7-35 „ dusíku „ „ 7-33 a 7-377o N 



22-42 „ kyslíku „ „ _ _ 



Vedle anilidů vznikly nerozluštitelné mazy. 



Působí-li anilin (Imol). ammoniak (Imol). acetoctan ethylnatý 

 (2mol) a rhamnosa získán jest rhamnodiazin (bod tání 186"). Zde pů- 

 sobil patrně ammoniak sám. 



*) Vlastnosti tohoto anilidu byly již vypsány. 



