Dusíkaté sloučeniny cukrů. 81 



II. Zcela podobně měla se věc s kombinacemi orthotoluidinem, 

 jenž poskytl pěkně krystalující orthotoluid (bod tání 165") ; s ammoni- 

 akem a orthotoluidinem mimo to i rhanmodiazin. 



III. Za těchže okolností vznikl pouhým |?-naftylaminem, acet- 

 octanem i rhamnosou rhamnos-/5-naftylid, jenž jest v rozpustidlech 

 velmi nesnadno rozpustným (i v alkoholu, vroucí vodě, etheru i ace- 

 tonu) a jenž taje při 159° C. Mimo to získána jest látka v organi- 

 ckých rozpustidlech velmi snadno rozpustná, v tvrdých hranolech 

 pěkných krystalující a při 66° tající. Látka ta jest už známý /S-naftyl- 

 -/3-imidokrotonan ethylnatý 



CioH, . NH . C _ ^^\ cO.CoH 



Látka první při 159° tající jest C^ Hn 0^ . CH (NCjo H;,) du- 

 síka 5-05 (theor. 4'84). 



Působí-li s sebou ammoniak vzniká mimo to i diazin. 



I zde jest patrno, že reakce ubíraly se různými i jinými směry, 

 než bylo předpokládáno ; rhamnosa působila jednak sama s /3-naftyl- 

 aminem, byl-li ammoniak přítomen i s tímto ve smyslu známém; 

 /?-naftylamin pak působil sám za těch podmínek (při obyčejné teplotě) 

 s acetoctanem i poskytl obyčejnou kondensací imidokrotonan. 



Ve svých výtečných pracích o kondensaci primárných aminů 

 s acetoctany praví panKnorr: Bei /3-Naphtylamin erfordert die Con- 

 densation eine etwas hohere Temperatur als bei Anilin und seinen 

 homologen. Wáhrend Anilin schon bei 120° mit Acetessigaether zu 

 Phenylimidobuttersáure condensirt wird . . . etc. (Berl. B. XVII. 543). 



Pánové Konrád aLimpach (Berl. B. XX 1532) získali /5- 

 naftyl-/3- imidokrotonan ethylnatý (jakožto hranoly při 66° tající) 

 „durch lángeres Erhitzen seiner Ingredienzien auf 100°". 



My získali ester onen za obyčejné teploty ve prostředí alkoho- 

 lickém. Z počátku myslili jsme, že snad reakce cukru s aminem vy- 

 volala jakýmsi impulsem*) reakci, kteráž probíhajíc jinak při vyšší 

 teplotě, zde při temperatuře obyčejné dokonána byla, avšak záhy pře- 

 svědčili jsme se, že i ta reakce za obyčejné temperatury se provésti 



*) Takových reakcí, kteréž započnuvší reakcí jinou bývají zahajovány, známe 

 v organické chemii velmi mnoho; sem náleží vliv PCI3, NH^Cl., octanu 

 ethylnatého, vlhkosti, malého množství chloridu zinečnatého atd., kteréž 

 u malém množství jsouce přítomny, samy reakci započnuvše tím dávají 

 impuls k reakcím často cizím. Reakce takové zahajující nazýváme inchou- 

 tivnými. 



TŤ.: Mathematlcko-piirodoTědecká, 6 



