Dusíkaté sloučeniny cukrů. ga 



akem (2 mol.) i s acetoctanem ethylnatým (2 mol.) ve prostředí alko- 

 holickém. Po několika dnech započne krystalisace. Metanitrobenzal- 

 dehyd reaguje jako veškeré ostatní aldehydy, vzniká: 



metanitrofenyllutidindihydrodikarbonan ethylnatý, 



z orthonitrobenzaldehydu vzniká sloučenina dusíkem mnohem bohatší. 



C,,H,,N,05. 



Analysy naše shodují se dosti dobře s analytickými daty p. L e- 

 petit-a. Kdežto lutidinový derivát jest látka velmi stálá oproti ky- 

 selinám i alkaliím, rozkládá se chlorhydrat ortholátky snadno, odštěpuje 

 se salmiak a data pro uhlík jsou mnohem nižší. Varem s kyselinou 

 solnou odštěpuje se chlorid ethylnatým kysličník uhličitým destiluje ot^tho- 

 nitrohenzáldehyd neporušený a salmiak zbývá. 



Rozklad ten jest úplně obdobný s rozkladem naší látky, i máme 

 za to, že i konstituce ortholátky té jest obdobná s konstitucí látky 

 naší, ač polohu čtvrtého dusíku v CJ9H20N4O5 i my objasniti ne- 

 můžeme *). 



Tato analogie dvou osamělých reakcí vhodně potvrzuje, co jeden 

 z nás (Raýman), o konstituci glykos byl (v Berl. B. XXI. 2841) 

 propověděl. 



*) Veškeré naše názory o konstituci cukrů zakládají se v poslední řadě na 

 reakci jodovodíka a červenélio fosforu v kyseliny, kteréž reakcí kyanovo- 

 díkovou z glykos vznikají. Addice kyanovodíku není ovšem pro aldehydickou 

 povahu glykos rozhodující, nebot i alkylenoxydový kyslík může addovati 

 vazbou svou kyanovodík jak nejlépe plyne n. př. ze sloučenin kyseliny 

 rosolové, kteráž má kyslík ku dvěma uhlíkům připnutý a předce adduje 

 kyanovodík dobře. Při reakcích s jodovodíkem za okolností, jak je při 

 kyselinách z cukrů provádíme, není nic o přesmykováních molekulových 

 známo, jsou tudíž i konstitucní formuly saccharinů spolehlivé. Sacchariny 

 vznikají působením alkalií, zejména vápna, vglykosy; reakce jest zde jako 

 při aldehydech vůbec. Benzaldehyd poskytuje 'benzjl-alkohol a kyselinu ben- 

 zoovou, avšak i redukce nastávají, aldehydy i alkoholy mění se alkaliemi 

 v uhlovodíky: benžylalkohol v toluol (Cannizzaro), kyselina glycerová 

 v mléčnou, glycerin v propylenglykol. 



Tytéž úkazy u saccharinů : dextrosa (aneb prostorově isomerická galaktosa) 

 z cukru mléčného poskytuje s vápnem za jistých okolností metasaccharin, 

 v němž aldehydická skupina jest oxydována a vedlejší alkoholická reduko- 

 vána v CHj. Nepochopitelno zůstává ono přesmyknutí též posledních uhlíků 

 v dextrose, zvláště pak v levulose při přechodu v sacharin. Jelikož v le- 

 vulose není místa, kdeby se opřela působnost vápna, musí tři poslední 

 uhlíky v glykosách býti zvláště pohyblivé. 



6* 



