92 J- Kušta 



Pod uhlím pak následuje slepenec složený hlavně z břidlicových 

 úlomků zelených i z porfýrových. 



Mám za to, že hlavní sloj uhelná v Libušině (6 až 10 m) patří 

 k spodnímu pásmu Radnickému, ačkoliv jest kvality zcela dobré 

 a k těžení spůsobilá. Vždyt i v Jemníkách nalezl se zástupce spodní 

 sloje, jenž se skládal z uhlí velmi dobrého (cannelového), avšak příliš 

 slabého. 



O porfýrových tufech Libušínské šachty dávám poznámku níže. 



Svrchní pásmo Radnické. 



Toto pásmo jest hlavním zdrojem dobrého uhlí Kladenského. 



Kromě toho dobývají se tu v nové době ve více dolech po pří- 

 kladu jiných krajin kamenouhelných proplásty v uhlí uložené na účely 

 keramické a to jak lupky tmavé, tak i světlé, slídnaté („velká opuka"), 

 jež méně ohnivzdorné jsou než ony. Tyto obsahují hojnost otisků 

 rostlinných a již před lety nalezl jsem více druhů v tomto kamení, 

 jehož značné množství bylo vytaženo v šachtě Amalině, a tu bylo 

 patrno, že jsou totožné s otisky, které v téže vrstvě u Rakovníka se 

 vyskytovaly. 



Lupky se tu nyní vypalují a posílají do ciziny. Leč nerov- 

 nají se jakostí svou oné bílé kaolinové vrstvé tufovitě aneb jemné 

 vrstvě uhelnou hmotou proniknuté, která v oboru porfýrových tufů 

 pásma Nýřanského v Lubné a v „Krčeláku" v pánvi Rakovnické se 

 vyskytuje a výborný šamotový materiál poskytuje. 



O prozkoumání kamenouhelných lupků ohnivzdorných vůbec 

 a sice z ohledu praktického má velkou zásluhu Dr. C. Bischof 

 z Wiesbadenu, syn známého chemika a geologa G. Bischofa a podal 

 popis jejich v časop. „Ósterr. Zeitschr. fiir Berg- und Hiittenwesen 

 1889 a v „Thonwaaren-Industrie" 1889 (kromě dřívějšího spisu „die 

 feuerfesten Thone" 1876). Jakkoliv jsou velmi cenné příspěvky Bi- 

 schofovy v ohledu technickém, tož přece se jim nedostává důležitá 

 věc: stanovisko geologické; nerozeznávajíť se tu pásma, z kterého 

 ten který lupek pochází a kladou se tu naleziště Kladno, Lubná, Tře- 

 mošná atd. vedle sebe, jako by patřily témuž horizontu. 



Nýranský obzor. 



Severovýchodně od Kladna odkryla se asi na třech místech před 

 lety slabá uhelná sloj, vyšší než Kladenská, kterou pojmenoval Stur 

 zeměšskou, v níž ale K. Feistmantel, seznal obdobu sloje Nýřanské 



