Vývoj a morfologie nervové soustavy bilaterií. 113 



bryologie nejen „Lumbricus trapezoides", než i oněch forem, z nichž 

 já nalézám podnět vyvrátiti jeho názory. 



Než pokračujme dále v našich kritických úvahách. 



Téměř současně s Kleinenbergem uveřejnil Hatschek své „Studien 

 íiber Entwicklungsgeschichte der Anneliden. Arb. Zool. Inst. Wien 

 1878", kde vyšetřuje vznik nervové soustavy u Criodrila a Polygordia 

 U Criodrila prý vystupuje již u nečlenitého embrya „die Schei- 

 telplatte" na okraji ústním jakožto ztluštění epiblastu. Dle našeho 

 soudu a zkušenosti musíme především namítnouti, zda lze takové 

 embryo za nečlenité vyhlásiti, kde jest již prvý článek se základem 

 mozku vyvinut. Patrně nikoliv; neboť máme zde stadium, kdy po- 

 prvé splynuly mesoblastové pásy kolem stomodea; nad to však jest 

 otázka, zdali jest i toto pozorování správné. 



V larvách Polygordia shledána již místo „Scheitelplatte" diffe- 

 rencovaná zauzlina mozková, skládající se z více vrstev buněk gan- 

 gliových, mezi nimiž nalézá se „Punktsubstanz" ; na této zauzlině vy- 

 vinuty byly již oči. Ze „Scheitelplatte" vychází penferická soustava 

 nervová, skládající se z vláken a buněk, nemající však pro naše 

 úvahy většího významu, poněvadž se jedná o larvovou soustavu 

 nervovou. 



U Sipuncula vyvíjí se dle téhož autora (Arbeiten zoolog. Inst. 

 Wien 1883) zauzlina mozková následovně: V stadiu vývoje velmi 

 ranném vytvoří se na předním pólu kruhovitá rýha, ohraničující buňky 

 centrální; to jest základ „Scheitelplatte", v jejíž středu povstane 

 chumáč brv, jakož i pár pigmentových skvrn, k nimž později přistu- 

 puje i druhý pár. 



Dle Gotte (Abhandl. zur Entwicklungsgeschichte der Thiere. 

 Leipzig 1882 p. 90) tvoří se epiblastické ztluštění v hoření polo- 

 kouli larvy Nereis Dumerilii ve způsobe terčku, jenž má vůči ústům 

 polohu excentrickou. 



Veškery tyto údaje netřeba zvláště rozebírati, neboť nelze nijak 

 o správnosti jich pochybovati ; ony však nemají s pravým gangliem 

 mozkovým dospělého annulata nic společného. Autoři však jmeno- 

 vaní ničeho nepřičinili k poznání tohoto processu. A rovněž tak ani 

 Zalenský, jenž sice mnoho annulatů vývojezpytně zkoumal, avšak 

 celkem málo přispěl k osvětlení otázky nás zajímající. Dle něho 

 všudy tvoří se „Scheitelplatte" ; v jakém však poměru nalézá se tato 

 k definitivnému mozku, o tom nepodány podrobnější zprávy. U Nereis 

 cultifera dělí se prý „Scheitelplatte" ve dva oddíly, z nichž 'z jed- 

 noho vzniká zauzlina mozková, z druhého pak jícnová kommissura; 



Tř. mathematicko-přírodovSdecká, 8 



